Справа № 592/19386/25 
Номер провадження 22-ц/816/1689/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого – Замченко А.О. (суддя-доповідач),
суддів – Петен Я.Л., Черних О.М.,
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
у присутності представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Буланова Олексія Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_2 ,
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2026 року в складі судді Катрич О.М., ухваленого в м. Суми (повний текст виготовлено 27 січня 2026 року)
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
26.11.2025 ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до ОСОБА_2 з позовом, який мотивувало тим, що 18.11.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір №3/1148114, відповідно до умов якого останній було надано грошові кошти в розмірі 400000 грн строком на 72 місяці з 18.11.2021 до 17.11.2027 включно, за що ОСОБА_2 зобов`язалася сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Банк виконав свої зобов`язання шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимоги, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників АТ «Креді Агріколь Банк», у тому числі й до ОСОБА_2 . Вказувало, що остання не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 07.10.2025 у неї утворилася заборгованість у сумі 312314 грн 24 коп., з яких: 308997 грн 57 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3316 грн 67 коп. - заборгованість за відсотками.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства вказану суму.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.01.2026 позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Глобал Спліт» 312314 грн 24 коп. заборгованості за кредитним договором, 3747 грн 77 коп. судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Буланов О.М. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що кредитні правовідносини, які виникли між сторонами за кредитним договором, мають споживчий характер, а тому на них поширюються вимоги законодавства про споживче кредитування. Так частиною 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права направлення вимоги про дострокове виконання основного зобов`язання відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
Звертає увагу, що відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 400000 грн строком на 72 місяці - з 18.11.2021 до 17.11.2027 включно. Оскільки строк повернення кредиту до 17.11.2027, а позивач не надав доказів одержання кредитодавцем вимоги про дострокове повернення кредиту із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, тому в ОСОБА_2 не виник обов`язок дострокового повернення суми грошових коштів за кредитним договором від 18.11.2021 №3/1148114.
27.03.2026 ТОВ «Глобал Спліт» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому рішення суду першої інстанції просить залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення. При цьому звертає увагу, що рішенням суду з відповідачки вже було частково стягнуто заборгованість за кредитним договором, але вона й надалі не виконує умови договору, відсотки за користування кредитом не сплачує, тіло кредиту не повертає. Звертає увагу, що товариство направляло досудову вимогу ОСОБА_2 , але отримання нею відповідної вимоги знаходиться поза межами впливу кредитора.
У судове засідання відповідачка та її адвокат не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 148, 174). Про причини неявки суд не повідомили.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ТОВ «Глобал Спліт» - Гончаренко І.О., яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.11.2021 ОСОБА_2 підписала паспорт споживчого кредиту і Заяву-анкету №0100122-17112021-005 на отримання в АТ «Креді Агріколь Банк» готівкового кредиту «Свобода» (а. с. 21, 23).
18.11.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №3/1148114, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 400000 грн строком на 72 місяців з 18.11.2021 по 17.11.2027 включно, зі сплатою платежів для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 . За умовами договору позичальник зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісячно в розмірі 11% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,1% від суми кредиту (а. с. 16).
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_2 у банку.
Пунктом п. 2.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту щомісяця в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день.
Згідно з п. 2.6 кредитного договору банк має право в будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною.
18.11.2021 АТ «Креді Агріколь Банк» перерахувало на рахунок ОСОБА_2 400000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.11.2021 №40070738-1 (а. с. 19).
У виписці по рахунку відповідачки відображено зарахування 18.11.2021 400000 грн і подальший рух коштів по рахунку (а. с. 25 - 28).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Глобал Спліт», заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору від 18.11.2021 №3/1148114 станом на 07.10.2025 становить 312314 грн 24 коп., з яких: 308997 грн 57 коп. – заборгованість по тілу кредиту; 3316 грн 67 коп. – заборгованість за простроченими процентами (а. с. 15).
29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення прав вимоги №4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги до боржників, а ТОВ «Глобал Спліт» набуває право вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» за кредитними договорами та сплачує за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору (а. с. 11 - 12).
Відповідно до додатку №5 до договору відступлення права вимоги від 29.08.2023 №4-2023 ТОВ «Глобал Спліт» прийняв розширений реєстр прав вимог щодо кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються за реєстром прав вимог (а. с. 20).
Згідно з платіжними інструкціями від 18.09.2023 №150 і №4884 ТОВ «Глобал Спліт» здійснило АТ «Креді Агріколь Банк» оплату за відступлення права вимоги по договору від 29.08.2023 №4-2023 (а. с. 39).
Відповідно до реєстру прав вимог від 15.09.2023 №1 до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 18.11.2021 №3/1148114 у загальному розмірі 539005 грн 38 коп. (а. с. 40 - 56).
15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» направило ОСОБА_2 лист, в якому повідомило про укладення між банком і ТОВ «Глобал Спліт» договору №4-2023 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.11.2021 №3/1148114 та вимогу про необхідність перерахування заборгованості за кредитним договором у сумі 539005 грн 38 коп. на рахунок ТОВ «Глобал Спліт» (а. с. 32).
08.10.2025 ТОВ «Глобал Спліт» направило ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту від 18.11.2021 №3/1148114 у розмірі 312314 грн 24 коп. протягом 30 календарних днів з дати відправки цієї вимоги (а. с. 34).
Постановляючи рішення про задоволення позову, місцевий суд виходив з того, що відповідачка, скориставшись кредитними коштами, умови договору не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Також районний суд вважав доведеним факт отримання  ОСОБА_2 вимоги про дострокове повернення споживчого кредиту, оскільки її було направлено за адресою, вказаною в кредитному договорі, яка також є адресою реєстрації відповідачки, а тому дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду, оскільки вони не відповідають матеріалами справи та вимогами закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Судом встановлено, що кредитний договір від 18.11.2021 №3/1148114 є споживчим, що підтверджено в пункті 1.2 договору (а. с. 16).
08.10.2025 ТОВ «Глобал Спліт» направило ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту №3/1148114 від 18.11.2021 у розмірі 312314 грн 24 коп. протягом 30 календарних днів з дати відправки цієї вимоги (а. с. 34). Докази на підтвердження того, що відповідачка отримала зазначену вимогу, в матеріалах справи відсутні.
Таку вимогу товариство обґрунтовувало ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати в суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.
У постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що висновок, наведений у постанові від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц, не враховує спеціальний порядок, передбачений Законом України «Про захист прав споживачів» у редакції до 2017 року, заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, і вважала за необхідне відступити від зазначеного висновку, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10.06.2017, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц зазначила, що, визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.
З аналізу частини 3 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що умовами даного конкретного кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, а Правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», пунктами 2.3.4 - 2.3.7 яких визначено право кредитора на дострокове стягнення кредиту, не є складовою кредитного договору від 18.11.2021 №3/1148114, оскільки відсутній підпис позичальника про його ознайомлення з Правилами надання споживчого кредиту, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
Тобто в даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором від 18.11.2021 №3/1148114, строк виконання якого не настав.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.10.2025 у справі №539/402/24, відповідно до якого право кредитодавця вимагати дострокового повернення споживчого кредиту виникає за умови затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, якщо таке право прямо передбачене договором про споживчий кредит. Правила кредитування, які не підписані позичальником, не є складовою кредитного договору та не можуть встановлювати додаткові права кредитора. За відсутності в договорі права на дострокове повернення кредиту, кредитор може вимагати стягнення лише простроченої заборгованості.
Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (абз. 1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитодавець не набув право на дострокове повернення споживчого кредиту в повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, але з позичальника на користь банку підлягає стягненню прострочена заборгованість, яка виникла на час звернення товариства до суду з цим позовом.
Колегія суддів звертає увагу, що в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №159/2146/15-ц зазначено наступне: «колегія суддів уважає безпідставними посилання апеляційного суду, як на законність підстави для відмови в задоволенні позову банку на недоведення суми заборгованості, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини друга, третя статті 212 ЦПК України). Встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої в суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».
З реєстру судових рішень вбачається, що постановою Сумського апеляційного суду від 02.09.2025 у справі №592/9348/24 за позовом ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто 129811 грн 14 коп. заборгованості за кредитним договором від 18.11.2021 №3/1148114, яка утворилася станом на 15.09.2023 і складається з наступного: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 79003 грн 11 коп., прострочені відсотки - 64008 грн 03 коп.
З матеріалів справи вбачається, що станом на день звернення з позовом до суду за період з 16.09.2023 по 18.11.2025 включно відповідачка мала заборгованість у сумі 197954 грн 38 коп., яка складається з наступного: 140920 грн 07 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 57034 грн 31 коп. – заборгованість за відсотками (а. с. 17 зв. – 18).
У позовній заяві товариство просило стягнути 308997 грн 57 коп. заборгованості за тілом кредиту і 3316 грн 67 коп. заборгованості за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки в межах заявлених позовних вимог 140920 грн 07 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 3316 грн 67 коп. – заборгованість за відсотками, а всього 144236 грн 74 коп.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки районний суд не врахував, що кредитним договором не передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, який є споживчим, та дійшов помилкового висновку про стягнення всієї суми кредиту, тому рішення районного суду необхідно змінити та стягнути з відповідачки на користь позивача 144236 грн 74 коп. заборгованості, яка утворилася станом на день звернення до суду за період з 16.09.2023 по 18.11.2025 включно.
Відповідно до ч. 1, 13 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам (46,2%) необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 1731 грн 47 коп. судового збору, сплаченого в суді першої інстанції (а. с. 60).
Також пропорційно відмовленим позовним вимогам (53,8%) з позивача на користь відповідачки потрібно стягнути 3024 грн 45 коп. судового збору, сплаченого в апеляційному суді (а. с. 134 зв., 140 зв.).
Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З огляду на викладене, оскільки в порядку розподілу судових витрат з кожної зі сторін підлягає стягненню на користь іншої зазначена вище сума судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що за результатами здійснення взаємозаліку сум з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню 1292 грн 98 коп. (3024 грн 45 коп. – 1731 грн 47 коп.).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу адвоката Буланова Олексія Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2026 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» 144236 грн 74 коп. заборгованості за кредитним договором від 18 листопада 2021 року №3/1148114.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2026 року в частині вирішення питання щодо судових витрат скасувати та ухвалити нове.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на користь ОСОБА_2 1292 грн 98 коп. судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 07 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач – Анна ЗАМЧЕНКО
Судді – Яна ПЕТЕН
Оксана ЧЕРНИХ