Справа № 372/2121/26 
Провадження № 1-кп-268/26

В И Р О К
іменем України

17 квітня 2026 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження № 12026110000000062 від 21.01.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,
в с т а н о в и в:
У ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше 20.01.2026 виник злочинний умисел спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_6 з метою здійснення останнім впливу на прийняття рішення слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025100000000689 від 25.05.2025 за ч. 1 ст. 366 КК, в якому фігурує дружина ОСОБА_4 – ОСОБА_8 , про закриття зазначеного кримінального провадження.
20.01.2026 в другій половині доби, більш точний час невстановлений, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись за адресою: Київська область, місто Обухів, неподалік будівлі № 38г по вулиці Каштановій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, запропонував оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_6 , який здійснює оперативний супровід вказаного вище кримінального провадження, неправомірну вигоду у сумі 1500 доларів США за вплив на слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 за прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження, де фігурує ОСОБА_8 .
Після чого 03.02.2026 о 10 годині 48 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в районі будівлі № 38г по вулиці Каштановій у місті Обухів Київської області, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, зустрівся із ОСОБА_6 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, повторив свою пропозицію надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 у сумі 1500 доларів США за здійснення ним впливу на слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 за прийняття останнім рішення про закриття кримінального провадження № 12025100000000689 від 25.05.2025, де фігурує ОСОБА_8 , на що ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронного органу, погодився.
Так, 04.02.2026 о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи всередині приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронного органу, частину раніше обумовленої неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, що станом на 04.02.2026 еквівалентно 43192,8 гривні, за здійснення ОСОБА_6 впливу на слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 за прийняття останнім рішення про закриття кримінального провадження № 12025100000000689 від 25.05.2025, де фігурує дружина ОСОБА_4 – ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції та наданні неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України.

31.03.2026 року між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

На виконання укладеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_9 вніс благодійний внесок на підтримку Збройних Сил України у розмірі 200 000 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 26 березня 2026 року.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.
Обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з п.п 2, 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані); корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).
Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Діяння обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 369-2 КК України, якпропозиція та надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Зазначене кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, при цьому судом з`ясовано, що останній цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та захисником підлягає затвердженню вироком суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати відсутні.
Захисник ОСОБА_5 просив повернути заставу в сумі 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, внесену відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки NПН211 від 07.02.2026 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києві №UA128201720355259002001012089 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2026 р. у справі № 761/3978/26 за ОСОБА_4 .
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою (частина 11 статті 182 КПК України).
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_5 слід повернути заставу в сумі 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, пунктом 3 частини першої статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
При вирішенні питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами, суд, окрім згаданих вище норм КПК України, враховує також правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 466/5842/20, зі змісту яких слідує, що у разі застосування положень ч. 1 ст. 96-1 КК України про спеціальну конфіскацію, тим самим виключається альтернативна можливість вирішення питання про вилучення вказаних коштів у власність держави в порядку інших правових процедур, зокрема й тих, що стосуються долі речових доказів. Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, є неправомірна вигода, під якою слід розуміти, зокрема, грошові кошти, у т.ч. ті, які пропонують, надають без законних на те підстав.
З урахуванням зазначеного, суд застосовує спеціальну конфіскацію до грошових купюр, вилучених 04.02.2026 у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 при проведенні огляду поруч із буд. АДРЕСА_2 , а саме: 10 купюр номіналом по 100 доларів США кожна з наступними серіями: HF81257976EF6, KB10383817CB2, KL75412742DL12, HK05183323BK11, KB61859008IB2, KB49827838DB2, KH36127742AH8, HB14087403FB2, KB60414425EB2, KB44215915HB2.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2026 року, укладену між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, з урахуванням ч. 2 ст. 53 КК України, у розмірі 68000 гривень.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2026 року у справі № 761/4831/26 арешт на майно, що належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, а саме: на мобільний телефон iPhone 13 Pro Max з абонентським номером НОМЕР_1 та транспортний засіб Skoda Octavia з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 2011 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_3 .
Речові докази: мобільний телефон iPhone 13 Pro Max з абонентським номером НОМЕР_1 та транспортний засіб Skoda Octavia з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 2011 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_3 – повернути ОСОБА_4 .
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до наступного майна: грошові купюри, вилучені 04.02.2026 у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 при проведенні огляду поруч із буд. № 38г по вул. Каштановій у м. Обухів Київської області, а саме: 10 купюр номіналом по 100 доларів США кожна з наступними серіями: HF81257976EF6, KB10383817CB2, KL75412742DL12, HK05183323BK11, KB61859008IB2, KB49827838DB2, KH36127742AH8, HB14087403FB2, KB60414425EB2, KB44215915HB2, які конфіскувати в дохід держави.
Заставу в сумі 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, внесену відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки NПН211 від 07.02.2026 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києві №UA128201720355259002001012089 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2026 р. у справі № 761/3978/26 за ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_5 (код РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: - обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя     ОСОБА_1