ЄУН 193/324/26
Провадження № 2/193/371/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України    

16 квітня 2026 року       с-ще Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді      Кравченко Н.О., 
за участю секретаря судового засідання  Ратушної В.В., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Касьян Микола Степанович до Фермерського господарства «Регіон» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки , -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати недійсним додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №1 від 15 жовтня 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «РЕГІОН» (ЄДРПОУ 30350103), об`єктом якого є земельна ділянка площею 6,1432 га, кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, розташована на території Софіївської (Кам`янської) сільської ради Криворізького району (раніше Софіївського району) Дніпропетровської області; стягнути з Фермерського господарства «РЕГІОН» (ЄДРПОУ 30350103, зареєстрованого за адресою: вул. Київська, буд. 9, смт. Софіївка, Криворізького району Дніпропетровської області, 53100) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 16064,96 грн., які складаються зі сплати судового збору та витрат на правничу (правову) допомогу.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що  ОСОБА_1 (позивачка), є власницею земельної ділянки площею 6,1432 га, кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, цільове призначення якої – ведення фермерського господарства, розташованої на території Софіївської (Кам`янської) сільської ради Криворізького району (раніше Софіївського району) Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: НРО 701200. Таким чином, в порядку спадкування за законом земельна ділянка перейшла у спадщину ОСОБА_1 (позивачці), що є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . В свою чергу, померлому ОСОБА_2 вказана земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право власності земельну ділянку серії ЯЕ №152946, виданий 24 червня 2009 року. 15 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 (батьком Позивачки) та Відповідачем було укладено договір (№1) про оренду земельної ділянки площею 6,1432 га, кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, строком на 7 років. (п.8 Договору) Відтак, згідно із договором оренди земельної ділянки №1, укладеним між ОСОБА_2 (батьком Позивачки) та Фермерським господарством «Регіон» від 15.10.2015 року, який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, земельна ділянка площею 6,1432 га, кадастровий номер 1225283800:02:001:0189 була передана позивачем в оренду відповідачу – ФГ «РЕГІОН». В матеріалах справи міститься Додаткова угода від 01 березня 2019 року до вказаного вище Договору оренди. На підставі якої, були внесені зміни до п. 8 Договору в наступній редакції: «п. 8 Договору укладено на 14 років». Таким чином, згідно із зазначеною Додатковою угодою строк Договору було продовжено до 15 жовтня 2029 року. У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно звернення заявника (уповноваженої особи) – Кравченка Володимира Ілліча до державного реєстратора з відповідною заявою, з реєстраційним номером: 44630492, було зареєстровано лише 19 березня 2021 року. При цьому, рішення про державну реєстрацію прав, державним реєстратором Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області – Круглик Альоною Миколаївною, було зареєстровано 23 березня 2021 року, індексний номер: 57226116. Відтак, державна реєстрація Додаткової угоди, що датована від 01 березня 2019 року відбулася лише 23 березня 2021 року, відповідно до рішення про державну реєстрацію, індексний номер: 57226116. Доконаним є факт, що батько Позивачки - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, державна реєстрація (додаткової угоди) права оренди на земельну відбулася вже після смерті власника такої земельної ділянки. Отже, Додаткова угода є такою, що була фактично укладена із особою, яка померла.
Позивач, представник позивача до суду не з`явились, подано клопотання про розгляд справи у їхню відсутність.
Від представника відповідача ФГ «Регіон» голови Кравченка В.І. надійшла заява про визнання позову та розгляду справи у його відсутність.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити законодавству, а особа, яка його вчиняє, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та повноважень. У даному випадку особа, яка підписала додаткову угоду, не мала законних повноважень на таке підписання, що робить угоду недійсною відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", зміни до договору оренди землі вносяться за взаємною згодою сторін та в порядку, передбаченому договором. Оскільки особа, яка підписала угоду, не мала належних повноважень, це є підставою для визнання її недійсною.
Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №1 від 15.10.2015 року укладено між ОСОБА_2 та ФГ «Регіон». Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25.11.2021, на земельну ділянку площею 6,1432 га кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, яка розташована на території Софіївської (Кам`янської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, державна реєстрація додаткової угоди відбулася лише 23 березня 2021 року. Тобто, на момент підписання додаткової угоди власник земельної ділянки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його правоздатність була припинена, що унеможливлює його розпорядження цією землею (а.с. 12,13).
Предметом спору є визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною через відсутність істотної умови, передбаченої ст. 25 ЦК України, оскільки на момент реєстрації речового права цивільна правоздатність власника була припинена. 
Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, правочин, укладений особою без належних повноважень, є нікчемним і не створює юридичних наслідків. Це означає, що такий правочин вважається недійсним з моменту його вчинення і не породжує прав та обов`язків для сторін.
Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона отримала на виконання цього правочину. Також, згідно з статтею 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути його потерпілому.
Відповідач не заперечує проти задоволення позову, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд дослідив матеріали справи, дослідив договір оренди, додаткову угоду та інші документи, що стосуються спірних правовідносин, приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 217 Цивільного кодексу України, договір або його частина може бути визнана недійсною у разі порушення норм чинного законодавства.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12)
Згідно витягу додаткова угода від 01.03.2019 року , щодо земельної ділянки площею 6,1432 га кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, яка розташована на території Софіївської (Кам`янської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області укладена між її власником - ОСОБА_2 та ФГ «Регіон», зареєстрована 23.03.2021 року. (а.с.13-14) 
Згідно договору між ОСОБА_2 та ФГ «Регіон» про оренду земельної ділянки площею 6,1432 га кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, яка розташована на території Софіївської (Кам`янської ) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області укладений 15.10.2015 року на сім років, строк дії якої закінчився (а.с.15-17)
На підставі виявлених порушень суд вважає, що додаткова угода від 01 березня 2019 року до договору оренди земельної ділянки №1 від 15 жовтня 2015 року укладеної між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ФГ «Регіон», яка зареєстрована 23.03.2021 року щодо земельної ділянки площею 6,1432 га кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, яка розташована на території Софіївської (Кам`янської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області укладена з порушеннями і підлягає визнанню недійсною.
Згідно з ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Положеннями ч. 1ст. 16 вказаного Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2 ст. 792 ЦК України). 
Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України , Цивільним кодексом України , Законом України «Про оренду землі» та іншими законами України і договором оренди землі, згідно із ч. 1 статті 6 ЗУ «Про оренду землі». 
Частиною 5 статті 6 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. 
Статтею 17 ЗУ « Про оренду землі» передбачено, що земельна ділянка вважається переданою «Орендодавцем» «Орендареві» з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. 
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права, згідно із статтею 19 ЗУ «Про оренду землі».
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав ст. 125 ЗК України). 
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України). 
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що відповідає приписам статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначеним законом серед основних засад державної реєстрації прав визначено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.
Обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, згідно із вказаного вище Закону, є одним із основних засад державної реєстрації прав (ч.1 п.2 ст. 3 Закону).
Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, якщо договором оренди землі, суборенди землі, земельного сервітуту, емфітевзису, суперфіцію передбачено його поновлення, відомості про це із зазначенням строку, передбаченого договором, обов`язково вносяться до Державного реєстру прав під час проведення державної реєстрації такого права.
Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав, що передбачено ч.13 ст.18 вищевказаного Закону. 
Реєстраційні дії здійснюються в день реєстрації відповідної заяви у Державному реєстрі прав, крім випадків, передбачених цією статтею та статтями 27 2, 27-3, 31-2 цього Закону. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав. Строк, зазначений у частині другій цієї статті, обраховується з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав (ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 
Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. 
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ст. 202 ЦКУ). 
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 203 ЦКУ). 
Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.1 та ч.3 ст. 215 ЦКУ). 
Як зазначалось вище, на момент державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1225283800:02:001:0189, цивільна правоздатність орендодавця, тобто здатність мати цивільні права та обов`язки відповідно до статті 25 ЦК України була припинена, що унеможливило виконання зобов`язання щодо передачі земельної ділянки орендарю. Відтак, ФГ «Регіон» не мало правових підстав для укладання додаткової угоди до договору оренди землі із особою, яка померла. 
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом (ст. 210 ЦКУ). 
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦКУ). 
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.2 ст. 640 ЦКУ).
Набрання договором чинності — це момент, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов оформили його належним чином і він стає обов`язковим до виконання, тобто починають діяти права та обов`язки по договору. 
Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, що передбачено пунктом 43 Договору оренди земельної ділянки від 15.10.2015 р.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. 
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі №826/1807/16 зазначено, що нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто не зумовлює переходу, набуття, зміни, встановлення або припинення прав для будь-якої зі сторін. Суд також підкреслив, що висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених і доведених обставинах, які за законом тягнуть застосування певних правових наслідків.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 5 січня 2024 року у справі №761/40240/21 наголошується, що нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто не призводить до переходу, набуття, зміни, встановлення або припинення прав для будь-кого. Суд зазначив, що нікчемність правочину має абсолютний ефект і діє щодо всіх (erga omnes).
У постанові Верховного Суду України зазначено, що правочин, укладений особою без належних повноважень, не створює юридичних наслідків. Таким чином, додаткова угода до договору оренди землі є нікчемною і не може бути виконаною.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі задоволення.
Представник відповідача позов визнав, клопотань щодо судових витрат не висловив. 
Суд вважає, що потрібно стягнути з ФГ «Регіон» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1064 грн. 96 коп. Згідно наданої квитанції від 01.09.2025 року ОСОБА_1 перераховано на користь ОСОБА_3 20600 грн. враховуючи, що згідно позову позивачем зазначено суму правової допомоги 15000 грн., клопотання про збільшення даної суми не подано, а відповідачем визнано саме суму правничої допомоги в розмірі 15000 грн, суд не може вийти за рамки заявлених вимог та вважає задовольнити витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн.
Керуючись ст. ст.3, 10, 11, 16, 212-214 ЦПК України, ст.215 ЦК України ст. 33 Закону України «Про оренду землі», суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Касьян Микола Степанович до Фермерського господарства «Регіон» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки - задовольнити.
Визнати недійсною додаткову угоду від 01.03.2019 до договору оренди земельної ділянки №1 від 15 жовтня 2015 року на земельну ділянку площею 6,1432 га, кадастровий номер 1225283800:02:001:0189, яка розташована на території Софіївської (Кам`янської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, укладену між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Регіон», яка зареєстрована 23.03.2021 року. 
Стягнути з ФГ «Регіон» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 16064 (шістнадцять тисяч шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 16.04.2026 року
Сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач : Фермерське господарство «Регіон» , ЕДРПОУ 30350103, вул. Київська,9, с-ще Софіївка, Криворізького району Дніпропетровської області. 

Суддя      Н.О. Кравченко