КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2026 року м. Київ № 320/35522/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Науково-технічний центр "Вуглеінновація" в особі "Донбаського науково-дослідного і проектно-конструкторського вугільного інституту" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Науково-технічний центр "Вуглеінновація" в особі "Донбаського науково-дослідного і проектно-конструкторського вугільного інституту" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 06.03.2024 року № 168850414.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм ПКУ, оскільки контролюючим органом не доведено наявність вини позивача у несвоєчасній сплаті податкового зобов`язання по податку на додану вартість. Крім того, позивач вказав, що він в якості платника податків звільнений від фінансової відповідальності, оскільки відповідальність за порушення строків сплати податкових зобов`язань під час дії воєнного стану в Україні виключена на підставі підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Позивач також зазначив, що акт перевірки він не отримував у спосіб, передбачений ПК України. У зв`язку з викладеним, вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, відтак просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем до суду направлено відзив на позов, в якому зазначено, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Крім того, відповідачі вказують, що до позивача правомірно застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 10%. Спірне рішення прийняте в межах повноважень податкового органу, є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 та п. 75.1 ст.75, в порядку п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ДП «НТЦ «ВУГЛЕІННОВАЦІЯ» (код ЄДРПОУ 37770008).
Перевіркою було встановлено порушення ДП "НТЦ "ВУГЛЕІННОВАЦІЯ" (ЄДРПОУ 37770008) граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов?язання по податку на додану вартість передбачених п. 57.1 ст. 57, ст. 203 та п.п.69.1 п.69 підр. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України з урахуванням ст. 102 ПКУ, про що складено акт про результати камеральної перевірки від 20.02.2024 № 13614/Ж5/26-15-04-14-03.
В порядку пункту 86.2 статті 86 та статті 42 ПКУ акт перевірки від 20.02.2024 №13614/Ж5/26-15-04-14-03 надіслано платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 0600090481590), який відповідно до відмітки Укрпошти на рекомендованому повідомленні (форма 119) - вручено позивачу 22.02.2024.
На підставі висновків перевірки згідно з пунктом 54.3 статті 54 та відповідно до статті 124 ПКУ Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 № 168850414 про застосування до ДП "НТЦ "ВУГЛЕІННОВАЦІЯ" (код ЄДРПОУ 37770008) штрафних санкцій за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного п.57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203, п.п. 69.1 п.69 підр. 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, та за затримку на 178, 147, 127, 146, 116. 114, 184, 113, 281, 265, 265, 205, 184, 85, 98, 267, 251, 251, 258, 273, 266, 298, 144, 116, 126, 144, 176, 144, 176, 147, 118, 116, 116, 87, 86, 83, 56, 84, 145, 53, 96, 84, 113, 117, 116, 85, 92, 147, 118, 87, 85, 56, 118, 57, 86, 86, 76, 55, 93, 116, 85, 105 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 2721485,51 грн., зобов`язано Державне підприємство «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 272148,55 грн. за платежем з податку на додану вартість. 
В порядку пункту 86.8 статті 86 та статті 42 ПКУ податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 № 168850414 направлено платнику засобами поштового зв?язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 0600098245682), який відповідно до відмітки Укрпошти на рекомендованому повідомленні (форма 119) - вручено позивачу 14.03.2024.
При цьому, заяви щодо неможливості виконання податкових обов?язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов?язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 ДП "НТЦ "ВУГЛЕІННОВАЦІЯ" не подавались.
Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленнями-рішеннями, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано приписами Податкового кодексу України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема: 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов?язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1 статті 36 ПКУ визначено, що податковим обов?язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 ПКУ відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов?язку несе платник податків, крім випадків, визначених Кодексом або законами з питань митної справи.
Приписи п. 49.1, абз. 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України визначають, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Згідно п. 49.20 ст. 49 Податкового кодексу України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.
Згідно пункту 54.1 статті 54 ПКУ платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов?язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов?язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 203.2 статті 203 ПКУ визначено, що платник податків зобов?язаний самостійно сплатити суму податкового зобов?язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.
Згідно пункту 87.9 статті 87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов?язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідальність за порушення термінів сплати грошового зобов?язання визначена статтею 124 Кодексу в якій зазначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов?язання (крім грошового зобов?язання у вигляді штрафних санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов?язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов?язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Судом на підставі акта перевірки встановлено, що термін сплати грошових зобов?язань нарахованих платником, податковими деклараціями на додану вартість, припадав на період з 2021 по 2022 роки.
При цьому, не є спірним у справі те, що позивач як платником податків відповідні грошові зобов?язання були сплачені з пропуском граничного терміну сплати, а саме у період з 2022 по 2023 роки.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені податковим законодавством строки сплату узгодженого грошового зобов`язання, невиконання якого має своїм наслідком притягнення до відповідальності за п. 126.1 ст. 126 ПК України.
У свою чергу, за правилами п. 87.9 ст. 87 ПК у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно п. 131.2 ст. 131 ПК при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що у разі якщо у платника податків є податковий борг незалежно від визначеного платником податків призначення платежу при сплаті сум податкових зобов`язань (як при своєчасній, так і при несвоєчасній сплаті) контролюючий орган зобов`язаний зарахувати платежі в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення в порядку, відповідно до якого в першу чергу погашається податкове зобов`язання, а далі штрафи і пеня).
Відтак, наявність у ДП «НТЦ «Вуглеінновація» податкового боргу породжувала виникнення у ГУ ДПС у м. Києві обов`язку із зарахування платежів спочатку в рахунок його погашення згідно з черговістю його виникнення, а лише потім у рахунок сплати поточних грошових зобов`язань.
При цьому, твердження позивача про те, що податковий борг в сумі 75 409,95 грн, який обліковувався станом на 02.12.2014, є безнадійним за рішенням суду у справі №826/9302/17, яке набрало законної сили, а відтак Відповідач безпідставно спрямовував кошти в рахунок його погашення, судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно п. 101.5 ст. 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Механізм списання безнадійного податкового боргу на час виникнення спірних правовідносин було визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 (далі Порядок №577).
Розділом IV цього Порядку регламентовано передумови прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу, пунктом 4.2 якого передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення (п. 4.5 розд. VI Порядку №577).
Отже, документом, який підтверджує ухвалення податковим органом акту про списання безнадійного податкового боргу, є відповідне рішення. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що попри рішення суду у справі №826/9302/17, яке на час проведення камеральних перевірок набрало законної сили, відповідачем на виконання цього судового акту було прийнято рішення про списання безнадійного податкового боргу. 
Крім того, постановою Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №826/9302/17 було частково задоволено касаційну скаргу ДПС у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відтак, на час вирішення цього спору є відсутніми підстави з посиланням на рішення суду у справі №826/9302/17 стверджувати, що податковий борг ДП «НТЦ «Вуглеінновація», який обліковувався станом на 02.12.2014, був безнадійним, а оскаржуване у межах даної справи спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним з підстав, визначених у позовній заяві.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять доказів прийняття контролюючим органом рішення про списання безнадійного податкового боргу,
При цьому суд звертає увагу, що будь-яких інших аргументів щодо неправомірності спірного ППР, а також щодо неправильності обчислення штрафних санкцій чи періоду несвоєчасної сплати зобов`язань або порушення порядку зарахування сплачених коштів, ДП «НТЦ «Вуглеінновація» серед підстав позову не наведено.
З огляду на викладене, враховуючи підтверджений факт несвоєчасно сплачених позивачем узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітні періоди з липня 2021 року по жовтень 2023 року та відсутності підстав звільнення платника податків від відповідальності, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 року № 168850414, у зв`язку з чим останнє не підлягає скасуванню.
За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог без задоволення.
Належних та достатніх доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано. 
Інші доводи учасників справи не спростовують вищенаведених висновків суду.
Враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, положення ст. ст. 139, 143 КАС України, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.