Справа № 175/14783/25
Провадження № 2/175/2969/25
РІШЕННЯ 
Іменем України
"17" квітня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацького та чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та включення відомостей про особу, як батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацького та чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та включення відомостей про особу, як батька. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.03.1988 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Під час перебування у зазначеному шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15.01.1997 року шлюб між подружжям було розірвано. Після розірвання шлюбу батько продовжував брати активну участь у вихованні сина, а згодом колишнє подружжя відновило спільне проживання без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна донька - ОСОБА_3 . Однак батьки не звернулися до органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації батьківства, у зв`язку з чим відомості про батька дитини були внесені відповідно до положень статті 135 Сімейного кодексу України. У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася молодша донька - ОСОБА_5 , проте батьки також не подали спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства. 16.11.2024 року позивач та ОСОБА_4 повторно зареєстрували шлюб, проте ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер. З метою підтвердження походження дитини позивач звернулася до медико-генетичного центру «Мама Папа» для проведення молекулярно-генетичного дослідження щодо підтвердження спільного біологічного споріднення між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як рідними по батькові. За результатами дослідження ймовірність наявності спільного батька становить 99,8%. Позивач вказує, що встановлення факту батьківства необхідне для реалізації ОСОБА_5 права на спадкування після смерті батька. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
08.12.2025 року засобами електронного зв`язку від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява в якій відповідач позовні вимоги визнав, просив розгляд справи здійснювати без його участі.
09.12.2025 року засобами електронного зв`язку надійшла заява від ОСОБА_2 , у якій остання підтвердила, що є рідною сестрою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за її відсутності.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено цивільну справу до судового розгляду.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала заяву в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 10.01.1988 року, ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного відділу м. Дніпропетровська було зроблено актовий запис №1231. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Від шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного відділу м. Дніпропетровська від 22.10.1994 року, актовий запис №1556.
15.01.1997 року шлюб між подружжям було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 18.06.2015 року, актовий запис №7.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 27.07.2005 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис №106. Батьком дитини записаний - ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00052011909 вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 02.02.2010 року зроблено актовий запис №133. Батьком дитини записаний - ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 .
Як вбачається з довідки про склад сім`ї №4888, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 23.08.2023 року, складу сім`ї/зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 входять ОСОБА_1 (уповноважений власник/співвласник); ОСОБА_3 (донька/співвласник); ОСОБА_2 (син/співвласник); ОСОБА_5 (донька).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , про що зроблено актовий запис №240.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис №583.
29.04.2025 року до медико-генетичного центру «Мама Папа» звернулась ОСОБА_1 з заявою щодо проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження. На вирішення молекулярно-генетичного експертного дослідження поставлене питання:
Чи мають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народжені матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спільного біологічного батька?
Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №47995 від 28.05.2025 року встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народжені матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мають спільного біологічного батька, складає 99,8%.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. 
Згідно ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 135 СК України визначено, що при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.
Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при цьому заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.
Тобто, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.
Відповідно до пункту 9 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Суд звертає увагу на те, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Аналогічні роз`яснення викладені у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18, постанові Верховного Суду від 23.10.19 року, справа № 382/2559/15-ц.
Також Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34).
Судом встановлено та підтверджено висновком молекулярно-генетичної експертизи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народжені матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мають спільного біологічного батька, що складає 99,8%.
Крім того, суд враховує, що відповідачі визнали той факт, що вони є біологічними братом та сестрою ОСОБА_5 та визнали позовні вимоги.
Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, дослідивши докази, надавши їм оцінку, з урахуванням визнання відповідачами позову, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.
Згідно ч. 1, 2 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.
При цьому положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 605 грн 60 коп. та стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в рівних частках з кожного, що становить 302 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацького та чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та включення відомостей про особу, як батька - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Внести зміни до актового запису №133 від 02.02.2010 року, складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: 
-в графі «відомості про батька» вказати « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України».
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., в рівних частках з кожного, що становить 302 грн. 80 коп.
Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції 9117-9586-2106-7590 від 25.09.2025 року, що складає 605 грн 60 коп. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель