ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3687/25  Номер провадження 33/814/349/26	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.
з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - адвоката Рудницької Алли Вікторівни 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рудницької Алли Вікторівни подану в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ч.5 ст. 126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та піддано його адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 13 вересня 2025 року о 18:51 год по вул. Соборній, 13 в с-щі Ромодан Миргородського району Полтавської області, керував транспортним засобом «Audi A4 Avant» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчили розширені зіниці очей та тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився під відеозапис.
В той же час, ОСОБА_1 13 вересня 2025 року о 18:51 год по вул. Соборній, 13 в с-щі Ромодан Миргородського району Полтавської області, керував автомобілем «Audi A4 Avant» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом, тобто керував автомобілем без посвідчення водія. При цьому, ОСОБА_1 вчинив зазначене порушення повторно протягом року, оскільки 21 серпня 2025 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕНА №5538303 від 21 серпня 2025 року.
Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.1А та п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 та ч.1 ст. 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року, ОСОБА_1 через свого захисника – адвоката Рудницьку А.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвокат Рудницька А.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній, просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
Мотиви суду
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимогст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ,затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також, Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно до приписів норми ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2, 4 цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до вимог ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (уразі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача(за його письмовою згодою),якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Апеляційний суд зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452899 від 13 вересня 2025 року та переглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «Audi A4 Avant» д.н.з. НОМЕР_1 та в ході спілкування поліцейських з водієм у останніх виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 під відеозапис відмовився від даної пропозиції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452888 від 13 вересня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 о 18:51 год по вул. Соборна, 13 в с-щі Ромодан Миргородського району Полтавської області, керував автомобілем «Audi A4 Avant» д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом, тобто керував автомобілем без посвідчення водія, чим повторно на протязі року вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Згідно довідки інспектора САП Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області підполковника поліції Ю. Явтушенка від 15 вересня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП – 21 серпня 2025 року (постанова серії ЕНА №5538303).
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №452899 від 13 вересня 2025 року та серії ЕПР1 №452888 від 13 вересня 2025 року в яких викладені обставини вчинення правопорушень та зі змістом яких під підпис ознайомлений скаржник; направлення на огляд водія; довідку інспектора САП Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області підполковника поліції Ю. Явтушенко від 15 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; постанову серії ЕНА №5538303 від 21 серпня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП; копію посвідчення водія з якого вбачається, що у ОСОБА_1 наявна категорія С1; відеозаписи.
Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке вчинено повторно протягом року та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденній строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП та ст. 526 МК України, під час розгляду даної категорії справ, враховуючи належне повідомлення про дату і час розгляду справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N?910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи потерпілого не є правовою підставою для скасування судового рішення. Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав ОСОБА_1 було надано в суді апеляційної інстанції, якою він скористався через свого захисника – адвоката Рудницьку А.В.
Доводи апеляційної скарги, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зумовлено об`єктивними причинами та недовірою до незаконних дій працівників поліції, а не бажанням ухилитись від огляду, є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення останнім відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, однак в даному випадку ОСОБА_1 порушуючи вищезазначені вимоги від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.
Посилання захисника скаржника – адвоката Рудницької А.В. на те, що працівниками поліції безпідставно було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , підлягають відхиленню, оскільки вказані обставини не спростовують висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке вчинено повторно протягом року та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Твердження захисника скаржника, що у фабулі постанови серії ЕНА №5532303 від 21 серпня 2025 року не зазначено, що саме ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з вищезазначеної постанови вбачається, що в графі особа, щодо якої розглядається справа зазначено, що справа розглядається відносно ОСОБА_1 та зазначено номер посвідчення водія НОМЕР_2 , яке належить саме ОСОБА_1 (а.с.7).
Більше того, вищезазначена обставина підтверджується довідкою інспектора САП Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області підполковника поліції Ю. Явтушенка від 15 вересня 2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП – 21 серпня 2025 року (постанова серії ЕНА №5538303).
Окрім того, скаржником та його захисником не надано жодних доказів, щодо оскарження чи скасування вищезазначеної постанови, відтак матеріали справи не містять інформації щодо не набрання постанови серії ЕНА №5538303 від 21 серпня 2025 року законної сили. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Щодо посилання захисника скаржника про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП строків, передбачених ст.38 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.
Так, згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452888 від 13 вересня 2025 року, вбачається, що подія сталася 13 вересня 2025 року, а постанова про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладення на останнього адміністративного стягнення, була винесена судом 12 грудня 2025 року, тобто не пізніш ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 КУпАП, не сплинули, а тому у апеляційного суду немає підстав для застосування положень ст.38 КУпАП.
Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону при складанні протоколів про адміністративні правопорушення та під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та правильною кваліфікацію його дій за ч.5 ст. 126 та за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2025 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статтею 126 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду      О.О. Панченко