П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/11165/25	

Суддя першої інстанції - Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС” на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №400/11165/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС” до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30 вересня 2025 року №13317915/40812723, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №13317915/40812723 від 30 вересня 2025 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №32 від 20 червня 2025 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 позовні вимоги задоволені. Суд:
- визнав протиправним та скасував рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області №13317915/40812723 від 30 вересня 2025 року; 
- зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №32 від 20 червня 2025 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання;
- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» судовий збір в сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Головне управління Державної податкової служби в Миколаївській області в своїй апеляційній скарзі зазначило, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення податкового законодавства з боку відповідача, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення законодавства України. 
Матеріали справи свідчать, що платник податків ставить власну бездіяльність (ненадання документів на розгляд Комісії) у вину контролюючому органу та, подаючи позов, стверджує, що ненадання з його боку документів спричинило порушення його прав податковим органом, просить суд їх поновити шляхом реєстрації спірних податкових накладних.
У зв`язку з вищевикладеним, апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ПІВДЕНЬБУДСЕРВІС» зазначило, що зі змісту апеляційної скарги ГУ ДПС у Миколаївській області не вбачається: в чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, скаржник не вказав у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, фактично скарга ґрунтується лише на припущеннях, цитуванні відзиву на позов та вільному трактуванні норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. 
За таких підстав, позивач просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року без змін.
Разом з тим, від ТОВ «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» надійшла апеляційна скарга, в якій позивач не погоджується із судовим рішенням лише щодо відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Скаржник вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, Миколаївський окружний адміністративний суд неправильно застосував положення глави 8 Кодексу адміністративного судочинства України, якими унормовано інститут судових витрат.
Так, в обґрунтування своєї скарги ТОВ «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» зазначає, що позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Миколаївській області та Державної податкової служби України на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 гривень.
У позовній заяві вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає: 30 000 гривень – витрати на професійну правничу допомогу, які чітко визначені в Договорі про надання правничої допомоги № 5 від 14 жовтня 2025 року та 2422 гривень 40 копійок – судовий збір. Проте, за змістом мотивувальної частини рішення Миколаївський окружний адміністративний суд, зважаючи на те, що у наданих представником позивача документах відсутні відомості про час, витрачений на правову допомогу та неможливо достеменно встановити витрати в розмірі 30 0000 гривень, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. 
ТОВ «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» зазначає, що 25 лютого 2026 року представник позивача подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучив Детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої допомоги № 5 від 14 жовтня 2025 року. Наведений перелік робіт (послуг) є підтвердженням фактичного виконання Адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за Договором про надання правничої допомоги й одночасно підтверджує обґрунтованість визначеної вартості послуг у розмірі 30 000 гривень, що підлягає оплаті замовником у встановленому порядку. При цьому, відповідач, скориставшись своїм правом, 27 лютого 2026 року подав клопотання, в якому заперечував проти розміру витрат. Однак, 19 березня 2026 року Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду, відмовив, оскільки судом вирішено питання про витрати на правничу допомогу при прийняті рішення по суті спору, тому, якщо представник позивача не погоджується з висновками суду, він має право оскаржити судове рішення в апеляційному порядку. 
З огляду на наведене, ТОВ «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» просить рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у частині відмови у стягненні 30 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу – скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Миколаївській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» судові витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 30 000 гривень. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №400/11165/25.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС” на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №400/11165/25.
30 березня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
13 квітня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС” підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що ТОВ «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» зареєстроване, як юридична особа, перебуває на обліку Головного управління ДПС у Миколаївській області, є платником податку на додану вартість, видами діяльності якого є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткування; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 25.21 Виробництво радіаторів і котлів центрального опалення; 25.29 Виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів; 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування; 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами. 
02 червня 2025 року між Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Філія «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» укладено договір на постачання товару №53-123-01-25-10055. Згідно п. 1.1. вказаного договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 32350000-1 по ДК 021:2015 частини до аудіо- та відеообладнання (плівка рентгенівська) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2025 року. Відповідно до п. 1.3. місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Південноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області.
20 червня 2025 року позивач на виконання умов Договору, здійснив поставку товару (плівки рентгенівської) на загальну суму 179 880 гривень, у т.ч. податок на додану вартість 29 980 гривень. 
На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України позивачем складено та направлено до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну №32 від 20 червня 2025 року на суму 179 880 грн., у т.ч. податок на додану вартість 29 980 грн.
Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену вище податкову накладну податковий орган прийняв, а її реєстрацію зупинив.
Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, визначеною у квитанції про зупинення податкової накладної від №32 від 20 червня 2025 року, стало п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку № 1165, а саме обсяг постачання товару/послуги 3701, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляється: показник "D"=3.0396%, "Рпоточ"=0.
Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пропонуємо надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Позивач 16 вересня 2025 року подав пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також 22 вересня 2025 року надало додаткові пояснення та документи.
Головним управлінням ДПС у Миколаївській області було прийнято рішення №13317915/40812723 від 30 вересня 2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №32 від 20 червня 2025 року в ЄРПН. Підставою зазначено: ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. У графі «Додаткова інформація» рішення зазначено, що платником не надано документи на транспортування товару (накладна на отримання товару).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).
Відповідно до п.2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Мінфіну від 6 червня 2017 року № 557.
Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
01 лютого 2020 року набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165).
Так, п.5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п.6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, який склав та/або подав податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (крім розрахунку коригування, складеного відповідно до вимог підпунктів “б” і “в” підпункту 97.4 пункту 97 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” Кодексу).
Пунктами 10, 11 Порядку передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.
Додатком 1 до Порядку №1165 установлено, зокрема, наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: п.1 “Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах”.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пу.201.16 ст.201 ПК України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, врегульовано Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі Порядок №520).
Пунктами 2-7 Порядку №520 передбачено, що рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” і “Про електронні довірчі послуги”.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну, розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності/умовним кодом товару/Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/ розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги”.
Колегія суддів дослідила матеріали справи, доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає необхідним зазначити наступне. 
Колегією суддів встановлено, що 16 вересня 2025 року та 22 вересня 2025 року позивач надав пояснення, у тому числі додаткові, щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій та копії документів. Однак, комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної 30 вересня 2025 року прийняте рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Підставою для такого рішення став висновок про ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
У графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» оскаржуваних рішень зазначено: платником не надано документи на транспортування товару (накладна на отримання товару).
Разом з тим, з наданих позивачем пояснень податковому органу судом встановлено, що у переліку доданих до пояснень документів міститься, у тому числі, копія товарно-транспортної накладної №Р32 від 20 червня 2025 року.
Відповідного обґрунтування того, яких саме ще документів та пояснень податковому органу виявилось недостатньо і що саме додатково треба пояснити та надати, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не містить.
Не заперечуючи права податкового органу прийняти рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у випадку не надання платником податків додаткових пояснень та копій документів, колегія суддів враховує критерій необхідності їх витребування податковим органом саме з метою підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній, що є ключовим для відмови у її реєстрації в розумінні п.9 Порядку №520.
При цьому рішення суб`єкта владних повноважень повинне містити обґрунтування наявності підстав для його винесення, чим в даному випадку, є посилання на конкретні обставини та факти, які платник податків не пояснив та не підтвердив документально.
Колегією суддів встановлено, що платник податку надав пояснення та первинні документи, облікові регістри та інші бухгалтерські документи в обґрунтування наявності легітимних підстав для виписки податкової накладної, однак податковий орган визнав їх недостатніми при цьому не вказавши які саме пояснення та документи належить подати додатково, що не відповідає п.9 Порядку №520.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що п.9 Порядку №520 передбачає прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної виключно у тому випадку, якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. Таке формулювання передбачає попередню обізнаність платника податків про ті пояснення та документи що додатково необхідні податковому органу для підтвердження саме тої інформації, що містить виключно податкова накладна.
Так, відповідно до підпункту 61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
При цьому у даному випадку в процедурі податкового контролю слід відмежовувати документальну перевірку, в тому числі, і окремої господарської операції, від перевірки інформації, зазначеної у податковій накладній.
Тобто в межах податкового контролю виписки та реєстрації податкової накладної податковий орган повинен перевірити виключно наявність підстав та правильність її виписки.
Колегією суддів встановлено, що платник податків на вимогу податкового органу в підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, надав пояснення та документи, достатні для повної перевірки господарської операції в межах здійснення якої, виписана податкова накладна, в реєстрації якої відмовлено. Такі пояснення та документи беззаперечно підтвердили наявність обов`язку платника податку виписати та зареєструвати податкову накладну, а тому підстави приймати рішення про відмову в реєстрації були відсутніми.
Суд апеляційної інстанції стверджує, що зміст п.9 Порядку №520, який передбачає відмову в реєстрації податкової накладної у випадку, якщо платник податків не надасть додаткового пояснення та документів, також повинен тлумачитись податковим органом в системному зв`язку із іншими нормами. Маючи чітко визначену компетенцію та функції, здійснюючи податковий контроль за правильністю дій платника податку у конкретній ситуації, податковий орган обмежений метою такого контролю у відповідних правовідносинах та повинен уникати надмірного формалізму.
Довільне тлумачення п.9 Порядку №520 у спосіб беззаперечної відмови в реєстрації податкової накладної у випадку, якщо платник податків не надасть додаткового пояснення та документів без вказання податковим органом їх видів, змісту, правової природи, використавши загальне формулювання, є використанням свого повноваження не з тією метою, з якою це повноваження надане.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Контролюючий орган будь-якої оцінки вказаним у поясненнях обставинам не надав, оспорюване рішення не містить мотивів наявності підстав неврахування наданих позивачем пояснень та долучених документів.
Колегія суддів наголошує, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 року у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 року у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі відсутності в індивідуальному акті підстав його прийняття, чітких та зрозумілих мотивів, такий акт не може вважатися правомірним.
Оскаржуване в цій справі рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, його обґрунтованості, а тому є протиправним.
Стосовно вимоги ТОВ "ПІВДЕНЬБУДСЕРВІС" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне. 
Суд першої інстанції у рішенні по суті спору вирішив питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, відмовив у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн з підстав ненадання належних та допустимих доказів, які б дозволили встановити обсяг наданих послуг та час, витрачений адвокатом.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження понесених витрат подав договір про надання правничої допомоги №5 від 14 жовтня 2025 року, платіжну інструкцію №1190 від 15 жовтня 2025 року, якою здійснено оплату у сумі 5000 грн за пiдготовку та звернення до Миколаївського окружного адмiнiстративного суду з позовом до Головного управлiння ДПС у Миколаївськiй областi, ДПС України, про реєстрацiю/вiдмову в реєстрацiї податкових накладних/розрахункiв коригування в Єдиному реєстрi податкових накладних №13317915/40812723 вiд 30 вересня 2025 року.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про неможливість встановлення розміру витрат виключно з підстав відсутності деталізації часу є передчасним та таким, що не повною мірою відповідає вимогам процесуального закону.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому, надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Колегія суддів бере до уваги складність справи (розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження), характер спору, кількість підготовлених процесуальних документів, тривалість розгляду справи, відсутність у справі складних фактичних та правових питань, обсяг виконаних робіт, а тому колегія суддів дійшла висновку про стягнення витрат на надання правничої допомоги у сумі 5000 грн, яка відповідає встановленим процесуальним законом критеріям, є розумною, співмірною, а витрати реальними.
Оскільки у рішенні суду першої інстанції питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу було вирішено (шляхом відмови у її стягненні), то колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Керуючись статтями 2, 5, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС” задовольнити частково, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року змінити та доповнити, виклавши наступним чином:
"Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» (вул. Набережна Енергетиків, 45, кв. 93, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 55002, ЄДРПОУ 40812723) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ЄДРПОУ 44104027), Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ 43005393), задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області № 13317915/40812723 від 30.09.25 р.
Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати податкову накладну № 32 від 20.06.25 р., складену товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» (вул. Набережна Енергетиків, 45, кв. 93, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 55002, ЄДРПОУ 40812723), в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ЄДРПОУ 44104027) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬБУДРЕСУРС» (вул. Набережна Енергетиків, 45, кв. 93, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 55002, ЄДРПОУ 40812723) судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Повний текст судового рішення складений 23 квітня 2026 року.

Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв