Провадження № 2/734/52/26 Справа № 734/1667/25

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
08 квітня 2026 року 	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді – Іванюка Т.І.,
при секретарі – Ієвлевій О.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , 
представника відповідача ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,- 
в с т а н о в и в:
у суд із позовом про поділ майна подружжя звернулася ОСОБА_1 , у якому просила: визнати житловий будинок, загальною площею 120,2 кв.м., який находиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ; транспортний засіб MAZDA CX-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_1 спільним сумісним майном ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ; визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частину житлового будинку, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки MAZDA CX-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 в розмірі 478 235 грн. 00 коп.
25.09.2025 представником позивача після надходження висновку судової автотоварознавчої експертизи, до суду подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме: 
1. визнати житловий будинок, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ; транспортний засіб MAZDA CХ-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 спільним сумісним майном ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
2. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частину житлового будинку, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .
3. Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки MAZDA CX-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 в розмірі 340 000 (триста сорок тисяч) грн. 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між Позивачкою та Відповідачем 11 листопада 2007 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 132.
Сторони від шлюбу мають двох дітей, які проживають з матір`ю, а саме - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.
10 березня 2025 Відповідач звернувся з позовом про розірвання шлюбу та по справі №734/1106/25 Козелецьким районним судом Чернігівської області.
В період шлюбу за спільні кошти подружжя набуло наступне майно: житловий будинок, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі- продажу від 18.12.2017 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; земельну ділянку кадастровий номер 7422055100:72:129:0006 яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.12.2017 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права; транспортний засіб MAZDA СХ-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 на підставі договору купівлі-продажу №3246/2021/2379529 укладений в ТСЦ 3246 від 09.01.2021, що підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС України №31/908A371372025 від 25.03.2025 (162525).
Житловий будинок, Земельна ділянка та Автомобіль придбано у період шлюбу, а тому є майном, що належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності подружжя.
Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС України № 31/908A3-71372025 від 25.03.2025 (162525), розділ «примітка» Автомобіль було відчужено Відповідачем згідно договору від 16.09.2021 третій особі. Відповіддю Головного сервісного центру МВС України №31/950A376352025 від 31.03.2025 (164008) на запит адвоката підтверджується, що 16.09.2021 Автомобіль було переоформлено на рідного брата Відповідача ОСОБА_6 . При цьому Позивачка не надавала згоду на укладення вищевказаного правочину, а про те, що автомобіль переоформлено на рідного брата Відповідача їй стало відомо лише 26 березня 2025 року з відповідей Головного сервісного центру МВС України.
Договір від 16.09.2021 було укладено в той час коли Позивачка та Відповідач фактично разом не проживали, у шлюбних відносинах не перебували, спільне господарство не вели з чим погоджується і сам Відповідач. Зокрема в позовній заяві про розірвання шлюбу від 10 березня 2025 року останній вказує на те, що «чотири роки шлюбні відносини фактично між нами припинені». В свою чергу Позивачка підтверджує факт припинення шлюбних відносин саме у 2021 році, але з 07 липня 2021 року коли Позивач фактично перестав проживати з родиною. Позаяк безсумнівним є факт того, що Спірний договір укладено Позивачем 16.09.2021 вже після фактичного припинення шлюбних відносин. Натомість, весь цей час, після укладення Спірного договору, Відповідач продовжував користуватись Автомобілем. Зокрема, приїжджав на побачення з дітьми саме на цьому Автомобілі, їздить на ньому на роботу Відповідач постійно пересувається на цьому авто селищем Козелець, тобто постійно ним користується. За таких обставин у Позивачки навіть не виникало підозри, що у Автомобіля є «новий власник».
Відтак, позивач вважає, що єдиним ефективним способом захисту прав та законних інтересів у даному випадку є стягнення компенсації в розмірі частки відчуженого спільного майна, а саме Автомобіля. Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 542/25-24 від 15.08.2025 року дійсна ринкова автомобіля марки MAZDA CX-5, 2019 року випуску, № кузова НОМЕР_4 станом на дату оцінки, складає 680 000, 00 грн. 00 коп. Відтак грошова компенсація за частку Автомобіля становить 340 000 грн.00 коп. Вартість нерухомого майна визначена згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, додаток 2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, №201 -20250406-0009454429 від 06.04.2025р. Відповідно до вказаних Довідки вартість житлового будинку та земельної ділянки складає 674 827 грн. 24 коп., відповідно частки спільного нерухомого майно становить 337 417 грн. 63 коп.
Представником позивача подано відзив на позовну заяву, у якому просить позовні вимоги задовольнити частково, визнавши за ОСОБА_1 , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог просить відмовити посилаючись на те, що дійсно Відповідач перебував в шлюбі з ОСОБА_1 з 11.11.2007 року. Від шлюбу Сторони по справі мають двох дітей, а саме - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачем також не заперечується, той факт що в період шлюбу ними було придбане майно, зокрема: житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером 7422055100:72:129:0006, розташована під вищевказаним житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2019 року випуску.
У зв`язку з погіршенням подружніх стосунків 25 квітня 2025 року рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між Сторонами було розірвано.
При цьому, Відповідач звертає увагу суду на те, що транспортний засіб Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2019 року випуску був проданий Відповідачем ще 16 вересня 2021 року, тобто ще задовго до ініціювання процедури розлучення з Позивачкою, у період, коли Сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували дітей та мали єдині сімейні цілі й інтереси. Жодних розмов чи натяків на можливе розлучення на той момент між Сторонами не було, а всі дії Відповідача мали виключно добросовісний характер. Сторони фактично проживали однією сім`єю до грудня 2021 року, спільно вирішували сімейні та господарські питання, виховували дітей, робили в будинку ремонт, зберігали соціальні та емоційні зв`язки, притаманні подружжю. Між ними виникали конфлікти, що є типовим для тривалої спільної життя, проте Сторони продовжували докладати зусилля для збереження шлюбу, особливо з огляду на інтереси їх спільних малолітніх дітей. При цьому Відповідач не мав на меті порушити права Позивачки чи ухилитись від обов`язків як чоловіка та батька, вказаний продаж був обумовлений виключно інтересами сім?ї та необхідністю забезпечення спільного добробуту та ремонту житлового будинку. Позивачка була обізнана про наміри Відповідача продати зазначений автомобіль, не висловлювала жодних заперечень щодо цього, а також не ставила під сумнів необхідність такого рішення. Кошти, отримані від продажу автомобілю, були повністю витрачені на спільні потреби сім?ї, зокрема на здійсненні ремонту їх спільного будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , забезпечення належного догляду за дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , включаючи медичні витрати та освіту, придбання продуктів харчування та інших необхідних товарів для побуту та сплату комунальних послуг та інших фінансових зобов`язань сім?ї.
Щодо твердження Позивачки про те, що Відповідач визнав припинення стосунків між ними в період продажу авто, оскільки позовній заяві про розірвання шлюбу було зазначено, що «шлюбні відносини фактично припинені чотири роки тому», Відповідач вважає за необхідне пояснити наступне.
Вказану позовну заяву було складено юристом, до якого Відповідач звернувся задля отримання правничої допомоги, оскільки сам не володіє юридичними знаннями та не мав змоги самостійно скласти позовну заяву про розлучення із дотриманням усіх вимог цивільного та сімейного законодавства. Відповідач надав юристу лише необхідні документи та повідомив, що не проживає разом із Позивачкою орієнтовно 3-4 роки. Юрист з метою надання тексту більшої переконливості та спрощення подачі матеріалу, без ретельного з`ясування реального періоду окремого проживання Сторін, який на той час лише складав 3 роки та 3 місяці, самостійно вказав 4 роки. Зазначена фраза не перевірялася Відповідачем перед поданням позову до суду, оскільки жодного фактичного правового значення для розірвання шлюбу не має. У зв`язку з цим Відповідач наголошує, що зазначене в позовній заяві про розлучення формулювання є умовним і не може вважатися належним доказом припинення шлюбних відносин саме чотири роки тому. Тим більше, у тексті позовної заяви не зазначено конкретних дат, місяця чи року припинення спільного проживання Сторін.
Також Відповідач звертає увагу суду на те, що в рішенні про розлучення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.04.2025 року судом зазначено, що Відповідачкою та її представником взагалі не надано суду будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що шлюбні відносини з Позивачем фактично припинені з 07 липня 2021 року, діти проживають з Відповідачкою та залишаються проживати з нею і після розлучення, Відповідачка сподівалася на відновлення подружніх стосунків та збереження сім`ї. Відтак, судом було відмовлено представнику Відповідачки у зазначенні у мотивувальній частині рішення вищевказаних обставин та фактів з підстав недоведеності їх існування у належний спосіб. Позивач (Відповідач в цій справі) заперечував проти зазначення у мотивувальній частині рішення обставини, які викладені у відзиві, зокрема, що шлюбні відносини з Позивачем фактично припинені з 07 липня 2021 року, оскільки це не відповідає дійсності. При цьому, навіть якщо рахувати від дати, зазначеної Позивачкою, а саме з 7 липня 2021 року до дати подання заяви про розірвання шлюбу - 10 березня 2025 року, то можна зрозуміти, що 4 роки також ще не минуло. Вказане додатково підтверджує, що зазначений період непроживання сторін є умовним та не може розглядатися як належний доказ припинення шлюбних відносин саме чотири роки тому.
Відповідач наголошує, що продаж автомобіля Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2019 року випуску, був здійснений задовго до розірвання шлюбу та припинення фактичних шлюбних відносин, а кошти використані в інтересах сім?ї. Отже, враховуючи вищевказане, вимоги Позивачки про визнання спільною сумісною власністю майна, що є предметом позову та стягнення грошової компенсації за частку ринкової вартості автомобіля марки Mazda CX-5, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2019 року випуску є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо користування Відповідачем спірним транспортним засобом, то його експлуатація здійснюється ним як керівником ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНВЕСТМЕНТ», яке в свою чергу орендує транспортний засіб на підставі Договору найму (оренди) транспортного засобу від 26.02.2024 року.
Представником відповідача подано відповідь на відзив у якому зазначається, що викладені у відзиві заперечення є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, носять маніпулятивний характер, направлені на введення суду в оману та не ґрунтуються на Законі. Так, Відповідач безпідставно вказує на те, що нібито помилився і його юрист під час подання позову про розірвання шлюбу не вірно вказав строк припинення шлюбних відносин 4 роки до дати подання позову про розірвання шлюбу. Такі твердження Відповідача спростовуються зокрема тим, що позовна заява про розірвання шлюбу особисто підписана Відповідачем. Поза сумнівом, Відповідач є освіченою людиною, перебував в повній цивільній дієздатності, вміє писати і читати, займає керівну посаду у великій компанії, приймає складні управлінські рішення та не міг не усвідомлювати наслідки вказуючи на ті чи інші обставини у своїй позовній заяві. Більш того, під час розгляду справи про розірвання шлюбу Відповідач (Позивач за позовом про розірвання шлюбу) під фіксацію у судовому засідання наполягав на тому, що шлюбні відносини фактично припинені саме за 4 роки до дати звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Про «3 роки» і факт припинення шлюбних відносин у «грудні 2021 року» взагалі не йшлося, що і відображено в рішенні суду про розірвання шлюбу яке додане до відповіді на відзив.
«Прозріння» відносно нібито точного періоду припинення шлюбних відносин у Відповідача дивним чином настало після отримання ним Позовної заяви у цій справі. Саме після отримання позовної заяви Відповідач змінив своє твердження щодо часу припинення шлюбних відносин з різницею аж в 1 рік. За хибним сподіванням Відповідача таке «прозріння» має сприяти уникненню наслідків поділу майна подружжя у цій справі. Натомість, Позивачка підтверджує факт припинення шлюбних відносин саме у 2021 році, але з 07 липня 2021 року - коли Позивач фактично перестав проживати з родиною. Проблеми ж в сімейних стосунках виникли з березня 2021 року, що буде доведено у судовому засіданні. Як під час розгляду справи про розірвання шлюбу так і в позовній заяві по цій справі Позивачка зазначала настання факту остаточного припинення шлюбних відносин саме 07.07.2021 року з метою уникнення маніпуляцій та заперечень з боку Відповідача щодо придбання спірного автомобіля під час фактичного перебування у шлюбі. А наразі таке твердження позивачки доводить факт продажу спірного автомобіля після припинення фактичних шлюбних відносин. Позаяк безсумнівним є факт того, що Спірний договір купівлі-продажу автомобіля укладено Позивачем 16.09.2021 вже після фактичного припинення шлюбних відносин.
Як зазначено в позовній заяві Позивачка не надавала згоду на укладення вищевказаного правочину, жодних коштів від продажу Автомобіля не отримувала, а про те, що автомобіль переоформлено на рідного брата Відповідача їй стало відомо лише 26 березня 2025 року з відповідей Головного сервісного центру МВС України. Відповідач продовжував користуватись Автомобілем після припинення шлюбних відносин, що буде підтверджено чисельними свідками та клопотання щодо залучення яких заявлено у підготовчому судовому засіданні. Зокрема, приїзжав на побачення з дітьми саме на цьому Автомобілі, їздить на ньому на роботу, Відповідач постійно пересувається на цьому авто селищем Козелець, тобто постійно ним користується. За таких обставин у Позивачки навіть не виникало підозри, що у Автомобіля є «новий власник». Посилання Відповідача на Договір оренди Автомобіля від 26.02.2024 підтверджує лише факт того, що Автомобіль фактично не вибув з його користування, а зазначений Договір оренди, як і спірний Договір купівлі-продажу Автомобіля, направлені на уникнення наслідків поділу майна подружжя. Якщо більш детально проаналізувати вищевказаний договір оренди, то не складно дійти висновку про те, що орендна плата в 1000 грн. на місяць є символічною та в декілька разів нижче за аналогічні пропозиції на ринку. Натомість Відповідач не надав жодного доказу надання Позивачкою згоди на укладення спірного договору купівлі-продажу Автомобіля, не надав суду навіть копію цього договору та не вказує суму за яку проданий даний Автомобіль. Дана обставина обґрунтовує необхідність витребування копії спірного договору купівлі-продажу з сервісного центру МВС, про що буде подане клопотання у підготовчому судовому засіданні. Відповідачем не надано також жодних належних та допустимих доказів щодо витрат коштів від продажу автомобіля нібито в інтересах сім?ї, або передачі частини цих коштів Позивачці. Відповідач апріорі не може надати такі докази оскільки спірний договір купівлі-продажу Автомобіля містить ознаки правочину, який не мав на меті настання реальних наслідків та містить ознаки правочину, який направлений на уникнення поділу спільного майна подружжя та виплати позивачу компенсації за належну частку в Автомобілі. Окрім цього, до відзиву самим Відповідачем додано протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , яка 21.03.2023 року керувала спірним Автомобілем. Саме заради даної особи Відповідач покинув родину 07.07.2021 та фактично почав проживати з нею. Місце роботи даної особи вказане в протоколі є аналогічним з місцем роботи Відповідача. На думку Позивачки можна припустити, що зазначаючи у своєму відзиві про витрату коштів від продажу Автомобіля в інтересах сім?ї, Відповідач мав на увазі сім?ю вищевказаної особи, а не сім?ї з власними дітьми. Дана обставина також підтверджує факт того, що після укладення спірного договору купівлі-продажу Автомобіль фактично не вибував з користування Відповідача. Правова позиція по суті позовних вимог вже наведена в позовній заяві та повністю нівелює та спростовує хибне правове обґрунтування заперечень наведених у відзиві.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач пішов з сім`ї 7 липня 2021 року. Цю дату запам`ятала, оскільки на передодні між ним була сварка. Саме 7 липня відповідач забрав свої речі, і поїхав на спірному автомобілі, після чого більше не повернувся. У подальшому відповідач продовжує користуватися автомобілем. 
Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, пославшись на підстави та обставини, зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив. 
Представник відповідача у судовому засіданні заявив, що зважаючи на те, що спірне нерухоме майно було придбано під час шлюбу, тому житловий будинок і земельна ділянка дійсно підлягають поділу. Відтак, позовні вимоги в цій частині позивачем визнаються. Щодо позовних вимог в частині стягнення грошової компенсації за частику вартості автомобіля заперечив з підстав того, що продаж даного майна було здійснено в інтересах сім`ї під час спільного проживання. 
Допитана у судовому засіданні у якості свідка позивачка ОСОБА_1 показала, що відповідач пішов з сім`ї 7 липня 2021 року. Цю дату запам`ятала, оскільки на передодні між ним була сварка. Саме 7 липня відповідач забрав свої речі, і поїхав на спірному автомобілі, після чого більше не повернувся. У подальшому відповідач продовжує користуватися автомобілем. Про те, що автомобіль проданий дізналася від адвоката. Грошей від відповідача від продажу автомобіля не отримувала. У відповідача і на даний час маються ключі від гаража, будинку та хвіртки. Останній приїжджає коли хоче і забирає речі, в тому числі і будівельні інструменти. По можливості возить дітей до школи. 
Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 показала, що є матір`ю позивачки. Остання припинила проживати з відповідачем у перших числах липня 2021 року. Запам`ятала цей період,Ю бо саме тоді перебувала у відпустці. В той день до неї зателефонувала дочка і сказала, що ОСОБА_9 її покинув і пішов до іншої жінки. Після того вони більше не сходилися. Про те, що автомобіль був проданий дізналася від доньки у тому ж році. 
Допитана як свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що про те, що ОСОБА_4 покинув ОСОБА_1 в літку 2021 року дізналася від останньої під час зустрічі в магазині. У сім`ї ОСОБА_11 був автомобіль «Мазда». Бачила цей автомобіль у серпні 2025. За кермом була співмешканка відповідача. 
У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.
11 листопада 2007 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_11 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ) укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 132, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_7 від 20 березня 2025 року.
Сторони від шлюбу мають двох дітей, а саме - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
18 грудня 2018 року між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (Продавці) та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 .
18 грудня 2018 року між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (Продавці) та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0759 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7422055100:72:129:0006 яка знаходиться в АДРЕСА_1 .
09 січня 2021 року ОСОБА_4 набув у власність транспортний засіб MAZDA СХ-5, 2488, 2019 року випуску, № кузова НОМЕР_4 відповідно до договору купівлі-продажу №3246/2021/2379529, укладений в ТСЦ 3246, 
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2025 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано. 
Відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС України № 31/908A3-71372025 від 25.03.2025 (162525), розділ «примітка» автомобіль MAZDA СХ-5, 2488, 2019 року випуску, № кузова НОМЕР_4 було відчужено ОСОБА_4 згідно договору від 16.09.2021 третій особі. Згідно листа Головного сервісного центру МВС України №31/950A376352025 від 31.03.2025 (164008) спірний автомобіль 16.09.2021 було переоформлено на ОСОБА_6 . 
Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. 
За приписами ч 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч.1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.
При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.
Як вже зазначалося вище, сторони з 11 листопада 2007 року перебували у шлюбі. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2025 року шлюб між сторонами було розірвано.
Під час спільного проживання сторони придбали майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб автомобіль MAZDA СХ-5, 2488, 2019 року випуску.
Даний житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль в силу ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу. 
Враховуючи, що позовні вимоги в частині визнання спірного нерухомого майна спільним сумісним майном подружжя та визнання за позивачем права власності на частку даного майна визнані позивачем, суд вважає за необхідне їх задовольнити, визнавши житловий будинок, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ; транспортний засіб MAZDA CХ-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 , майном, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та визнавши за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .
Що стосується позовних вимог в частині стягнення компенсації за частину вартості автомобіля, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що спірний автомобіль MAZDA CХ-5, 2488, 2019 року випуску, відповідачем був перереєстрований 16.09.2021 в ТСЦ МВС на ім`я ОСОБА_6 , тобто відчужений третій особі, що підтверджується матеріалами справи.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Крім того, 6 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №199/291/21 вказав, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Судом встановлено, що позивач не надавала відповідачу згоду на укладення правочину щодо відчуження автомобіля, який є спільного сумісного майна подружжя.
Доводи позивачки про те, що відчуження відповідачем спірного автомобіля відбулося вже після фактичного припинення між ними шлюбних відносин підтверджується показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, які підтвердили, що 07 липня 2021 року ОСОБА_4 залишив сім`ю, та забравши речі поїхав на цьому автомобілі. Також вказаний факт підтверджується позовною заявою ОСОБА_4 про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 від 10 березня 2025 року, де він вказав однією з підстав позову «чотири роки шлюбні відносини фактично між нами припинені». У сукупності дані докази підтверджують доводи позивача в цій частині.
При цьому суд зазначає, відповідачем на підтвердження своїх доводів про те, що спірний автомобіль ним було відчужено під час спільного проживання з позивачкою, за згодою останньої, кошти від продажу були використані на спільні потреби сім`ї, не надано суду жодних доказів. 
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем було порушено право позивача на володіння, розпорядження та користування об`єктом спільної сумісної власності подружжя автомобілем та необхідність захисту законних інтересів позивача у визначений нею спосіб шляхом стягнення з відповідача на користь позивача частини грошових коштів вартості транспортного засобу. 
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №542/25-24 від 15.08.2025 дійсна ринкова вартість автомобіля марки транспортного засобу MAZDA CX-5, 2019 року випуску, № кузова НОМЕР_4 станом на дату оцінки, складає 680 000 гривень 00 коп. 
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги правові висновки Верховного Суду, оцінивши докази, надані сторонами, в тому числі, на підтвердження ринкової вартості спірного автомобіля, керуючись власним переконанням, суд вважає половина цієї суми в якості компенсації підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тобто в сумі 340 000,00 грн., тому позов в цій частині підлягає задоволенню. 
Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне. 
Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Відповідно до акту виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 21.03.2025 між адвокатом Антоненко Л.А. (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник), було надано наступні послуги:надано юридичну консультацію, проведено ознайомлення з документами на загальну суму 2 000 грн 00 коп., проведено правовий аналіз дій відповідача по справі на загальну суму 6 000 грн. 00 коп., підготовлено та оформлено адвокатські запити, підготовлено та оформлено позовну заяву про поділ майна подружжя та подано її до суду на загальну суму 8 000 грн. 00 коп., участь у судових засіданнях (такі, що плануються) на загальну суму 4 000 грн. 00 коп. Загальна сума оплати Клієнтом послуги згідно договору б/н від 21.03.2025 складає 20 000 грн. 00 коп. 
Відповідно до квитанції №275773 від 10 квітня 2025 року ОСОБА_2 отримано грошові кошти від ОСОБА_1 у сумі 20 000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги згідно договору від 21.03.2025. 
Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та надані позивачем докази оплати за правничу допомогу.
Враховуючи, що відповідач просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 6 000 грн., суд вбачає підстави для задоволення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 14 000 грн. 00 коп. з відповідача на користь позивачки. 
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 8 303 грн. 31 коп. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.60, 69-71 СК України, суд
у х в а л и в:
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити. 
Визнати житловий будинок, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ; транспортний засіб MAZDA CХ-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 , майном, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, загальною площею 120,2 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки кадастровий номер 7422055100:72:129:0006, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію за частину ринкової вартості автомобіля марки MAZDA CX-5, 2488, (2019), № кузова НОМЕР_4 в розмірі 340 000 (триста сорок тисяч) грн.00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, а саме 8 303 (вісім тисяч триста три) грн. 31 коп. за сплату судового збору та 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп. за правничу допомогу. 
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Сторони по справі:
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 ; 
Відповідач – ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Представник відповідача – ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 . 

Повний текст судового рішення виготовлено 14 квітня 2026 року.

Суддя