Справа № 355/1471/15-к 
Кримінальне провадження № 1-кп/355/1/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2026 р. Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,
провівши в залі суду у селища Баришівка розгляд судового засідання кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42015110100000067 від 24.06.2015 року відносно  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, освіта повна вища, непрацюючого, одружений, має на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, невійськовозобов`язаного, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування та згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 42015110100000067 від 24.06.2015р., ОСОБА_8 обвинувачується в одержанні, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, за наступних обставин:
Відповідно до наказу виконуючого обов`язки начальника ГУ МВС України в Київській області № 252 о/с від 16.04.2014р., ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області. На вказаній посаді останній беззмінно працював у період з 16.04.2014р. по 09.07.2015р.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ОСОБА_8 , як працівник органу державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, відповідно до п. 2.3. Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 550 від 11.11.2010р., до основних завдань працівників служби дільничних інспекторів міліції належить участь разом з іншими службами та підрозділами органів внутрішніх справ у виявленні, попередженні, припиненні адміністративних правопорушень та злочинів, а також у розкритті злочинів, учинених на території адміністративної дільниці.
Відповідно до посадової інструкції, яка затверджена 05.01.2015 начальником Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області. ОСОБА_8 здійснює керівництво дільничним інспекторами міста Бориспіль, їх помічниками, спрямовує і координує їх діяльність з охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки та проведення профілактичної роботи на адміністративних дільницях міста, забезпечує взаємодію дільничних інспекторів міста Бориспіль з працівниками оперативних служб органів досудового слідства, інших підрозділів органів внутрішніх справ щодо попередження правопорушень, охорони громадського порядку, розкриття і розслідування злочинів, розшуку злочинів, безвісно зниклих та з інших напрямків оперативно-службової діяльності, а також покладено обов`язок здійснення контролю за прийняття та своєчасний і якісний розгляд дільничними інспекторами повідомлень, заяв, скарг громадян та посадових осіб з питань попередження й розкриття злочинів, профілактики правопорушень, охорони громадського порядку.
Таким чином, займаючи посаду заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (3 обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_8 був наділений правом в межах своєї компетенції пред`являти вимоги, приймати рішення обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, тобто виконувати функції представника влади і відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.
Крім того, ОСОБА_8 , здійснюючи правозастосовні і правоохоронні функції, згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», був працівником правоохоронного органу.
Відповідно до пункт 2 примітки ст. 368 КК України, ОСОБА_8 , будучи заступником керівника структурного підрозділу органу виконавчої влади заступником начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області, був службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2015р., приблизно о 21 годині 30 хвилин, на автомобільній мийці, що розташована у м. Бориспіль по вул. Київський шлях, виникла суперечка між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого між останніми відбулась бійка, в ході якої ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили ОСОБА_15 тілесні ушкодження.
17.06.2015р., о 16 годині 10 хвилин, до чергової частини Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області по телефону «102» надійшло повідомлення від Бориспільської ЦРЛ про те, що до них звернувся ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , якому завдано тілесні ушкодження.
Вказане повідомлення зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші подій Бориспільського МВ ГУ MBC України Київській області за № 7943 від 17.06.2015р.
В подальшому, ДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенантом міліції ОСОБА_16 складено «Протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується» від ОСОБА_15 про те, що знайомі директора служби «Економ ТАХІ» 11.06.2015, приблизно о 18 годині 00 хвилин, за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , нанесли заявнику тілесні ушкодження та вимагали грошові кошти.
18.06.2015р. розгляд вказаних матеріалів, на підставі резолюції начальника СДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_17 , доручено ДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_18 .
У невстановлені досудовим слідством дату, час та спосіб ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, ознайомився з матеріалами перевірки за № 7943 від 17.06.2015р., які зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Після ознайомлення із вказаними матеріалами, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 
ОСОБА_8 , на виконання свого умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою особистого незаконного збагачення, 22.06.2015р. зв`язався по мобільному телефону з ОСОБА_19 та назначив останньому зустріч в приміщенні службового кабінету Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, розташованого за адресою: вул. Комуністична, 4, м. Бориспіль, Київська область, де під час розмови повідомив ОСОБА_19 , що його знайомі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили ОСОБА_15 тілесні ушкодження та вимагали у останнього грошові кошти.
Крім того, ОСОБА_8 у розмові повідомив ОСОБА_19 , що після того, як закінчиться перевірка, яку проводять його підлеглі працівники за матеріалами, зареєстрованими в Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 7943 від 17.06.2015р., ОСОБА_8 спрямує їх до слідчого відділу Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області з порушенням питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого відповідної статтею КК України.
У подальшому, заступник начальника дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 , використовуючи надані йому повноваження, особисті та ділові стосунки запевнив ОСОБА_19 , що він забезпечить написання зустрічної заяви адвокатом щодо відсутності претензій до останнього, після чого, використовуючи надане йому службове становище, забезпечить закінчення перевірки за заявою ОСОБА_15 та прийме остаточне процесуальне рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, за що йому необхідно надати винагороду у вигляді грошових коштів у сумі 20 000 гривень.
22.06.2015р., після розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_19 зателефонував та призначив зустріч ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за місцем свого проживання. Пізніше, при зустрічі ОСОБА_19 повідомив, що він мав розмову із заступником начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_20 який вимагає через нього у них грошові кошти в розмірі 20 000 гривень за непритягнення їх до кримінальної відповідальності по матеріалам, які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяві повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 7943 від 17.06.2015р., та які перебувають на розгляді у його підлеглого ОСОБА_18 .
Після почутого від ОСОБА_19 про умови, які висунув ОСОБА_8 , останні сприйняли таку погрозу як реальну, оскільки усвідомлювали, що ОСОБА_8 є працівником міліції і він має можливість та повноваження притягнути їх до кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вимушені були погодитись на пропозицію ОСОБА_8 та сплати вказану суму коштів з метою запобігання настання неправомірних негативних наслідків стосовно себе.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_8 23.06.2015р., об 11 годині 32 хвилин, зателефонував ОСОБА_19 та збільшив суму неправомірної вигоди, яку він збирався отримати, на 5 000 гривень, отже, загальна сума неправомірної вигоди склала 25000 гривень.
У подальшому, 26.06.2015р., ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно та з корисливих мотивів, в першій половині дня зателефонував ОСОБА_19 та повідомив останньому, щоб той з`явився до Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області. Після того, як ОСОБА_19 з`явився до міськвідділу на вимогу ОСОБА_8 , останній в розмові повідомив ОСОБА_19 , що 26.06.2015р. йому буде необхідно передати всю суму неправомірної вигоди в розмірі 25 000 гривень.
У цей же день, о 16 години 55 хвилин. ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у транспортному засобі «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля магазину ПП «Бусіл», розташованого в межах с. Созенки Баришівського району Київської області, отримав від ОСОБА_19 неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень за не притягнення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності, шляхом не ініціювання з його боку перед органом досудового розслідування питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кримінального правопорушення, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
В ході огляду транспортного засобу «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , з боку переднього пасажирського сидіння, в скриньці для рукавичок, в присутності понятих виявлено та вилученого грошові кошти в сумі 25 000 гривень, номіналом по 500 гривень кожна.
Відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, кримінальна відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає незалежно від того, виконала чи не виконала службова особа обумовлене, чи збиралася вона це робити.
Таким чином, надаючи неправомірну вигоду, ОСОБА_19 усвідомлював, що надає її особі, представнику влади, який не вправі одержувати будь-яку винагороду, у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень та можливостями займаної посади, а ОСОБА_8 , одержуючи від ОСОБА_19 незаконну винагороду, розумів (не міг не розуміти) значущість займаної ним посади, її статусність та можливості, ураховував також вагомість цієї посади у сприйнятті ОСОБА_19 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , мету, яку вони переслідували, та їх переконаність у тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає ОСОБА_8 .
Усіма своїми умисними діями, що виразились в одержанні, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з її вимаганням, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
20.04.2018р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42015110100000067 було змінено та ОСОБА_8 було висунуто обвинувачення в одержанні, будучи службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України ( т.4 а.с. 6-21).
Проте, під час судового розгляду було встановлено, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 368 КК України, викладена у зміненому обвинувальному акті від 20.04.2018 року, не є вірною та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42015110100000067 було змінено.
28.11.2025р. ОСОБА_8 було висунуто обвинувачення за ч. 3 ст. 369-2 КК України (одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди) за наступних обставин: 
Наказом виконуючого обов`язки начальника ГУ МВС України в Київській області № 252 о/с від 16.04.2014 ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області. На вказаній посаді останній беззмінно працював у період з 16.04.2014р. по 09.07.2015р.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ОСОБА_8 , як працівник органу державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, відповідно до п. 2.3. Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 550 від 11.11.2010, до основних завдань працівників служби дільничних інспекторів міліції належить участь разом з іншими службами та підрозділами органів внутрішніх справ у виявленні, попередженні, припиненні адміністративних правопорушень та злочинів, а Також у розкритті злочинів, учинених на території адміністративної дільниці.
Відповідно до посадової інструкції, яка затверджена 05.01.2015р. Начальником Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_8 здійснює керівництво дільничним інспекторами міста Бориспіль їх помічниками, спрямовує і координує їх діяльність з охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки та проведення профілактичної роботи на адміністративних дільницях міста; забезпечує взаємодію дільничних інспекторів міста Бориспіль з працівниками оперативних служб органів досудового слідства, інших підрозділів органів внутрішніх справ щодо попередження правопорушень, охорони громадського порядку, розкриття і розслідування злочинів, розшуку злочинів, безвісно зниклих та з інших напрямків оперативно-службової діяльності, а також покладено обов`язок здійснення контролю за прийняттям та своєчасним і якісним розглядом дільничними інспекторами повідомлень, заяв, скарг громадян та посадових осіб з питань попередження й розкриття злочинів, профілактики правопорушень, охорони громадського порядку.
Дільничний інспектор поліції, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2015р. близько 21 год. 30 хв., на автомобільній мийці, що розташована у м. Бориспіль по вул. Київський шлях, виникла суперечка між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого між останніми відбулась бійка, в ході якої ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили ОСОБА_15 тілесні ушкодження. 17.06.2015, о 16 годині 10 хвилин, до чергової частини Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області по телефону «102» надійшло повідомлення від Бориспільської ЦРЛ про те, що до них звернувся ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , якому завдано тілесні ушкодження.
Вказане повідомлення зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області за №7943 від 17.06.2015р.
В подальшому, ДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенантом міліції ОСОБА_21 складено «Протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується» від ОСОБА_22 про те, що знайомі директора служби «Економ ТАХЙ» 11.06.2015, Приблизно о 18 годині 00 хвилин, за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , нанесли заявнику тілесні ушкодження та вимагали грошові кошти.
18.06.2015р. розгляд вказаних матеріалів, на підставі резолюції начальника СДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_17 , Доручено ДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_18 .
У невстановлені досудовим слідством дату, час та спосіб ОСОБА_8 , ознайомився з матеріалами перевірки за № 7943 від 17.06.2015, які зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Після ознайомлення із вказаними матеріалами, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
У подальшому, ОСОБА_8 на виконання свого умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою особистого незаконного збагачення, 22.06.2015р. зв`язався по мобільному телефону з ОСОБА_19 та призначив останньому зустріч в приміщенні службового кабінету Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, розташованого за адресою: вул. Комуністична, 4, м. Бориспіль. Київська область, де під час розмови повідомив ОСОБА_19 що його знайомі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили ОСОБА_15 тілесні ушкодження та вимагали у останнього грошові кошти.
Крім того, ОСОБА_8 у розмові повідомив ОСОБА_19 , що після того, як закінчиться перевірка, яку проводять його підлеглі працівники за матеріалами, зареєстрованими в Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 7943 від 17.06.2015р., спрямує їх до слідчого відділу Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області з порушенням питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого відповідної статтею КК України.
У подальшому, ОСОБА_8 , запевнив ОСОБА_19 , що він забезпечить написання заяви адвокатом ОСОБА_15 щодо відсутності претензій, після чого, забезпечить закінчення дільничними інспекторами перевірки за заявою ОСОБА_15 та прийняття остаточного процесуального рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, за що йому необхідно надати винагороду у вигляді грошових коштів у сумі 20 000 гривень.
22.06.2015р. після розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_19 зателефонував та призначив зустріч ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за місцем свого проживання. Пізніше, при зустрічі ОСОБА_19 повідомив, що він мав розмову із заступником начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільською району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 , який вимагає через нього у них грошові кошти в розмірі 20 000 гривень за не притягнення їх до кримінальної відповідальності по матеріалам, які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв І повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 7943 від 17.06.20р. та які перебувають на розгляді у його підлеглого ОСОБА_18 . Після почутого від ОСОБА_19 про умови, які висунув ОСОБА_8 , останні сприйняли таку погрозу як реальну, оскільки усвідомлювали, що ОСОБА_8 є працівником міліції і він має можливість та повноваження вжити заходів до підлеглого ОСОБА_18 щодо вжиття ним заходів до притягнення їх до кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_23 вимушені були погодитись на пропозицію ОСОБА_8 сплатити вказану суму коштів з метою запобігання настання негативних наслідків стосовно себе.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_8 23.06.2015р. об 11 годині 32 хвилин, зателефонував ОСОБА_19 та висловив вимогу про збільшення на 5 000 гривень суми неправомірної вигоди за вплив на дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області, яку він збирався отримати. Отже, загальна сума неправомірної вигоди, яку вимагав ОСОБА_8 , склала 25 000 гривень.
У подальшому, 26.06.2015р., ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно та з корисливих мотивів, в першій половині дня зателефонував ОСОБА_19 та повідомив останньому, щоб той з`явився до Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київської області. Після того, як ОСОБА_19 з`явився до міськвідділу на вимогу ОСОБА_8 , останній в розмові повідомив ОСОБА_19 , що 26.06.2015р. йому буде необхідно передати всю суму неправомірної вигоди в розмірі 25 000 гривень за вплив на дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області щодо неініціювання підлеглим ОСОБА_8 дільничним інспектором перед органом досудового розслідування питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
У цей же день, о 16 години 55 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у транспортному засобі марки «Шкода Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1 . біля магазину «Бусел» розташованого в межах с. Власівка Баришівського району Київської області, отримав від ОСОБА_19 неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень за вплив на дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області щодо неініціювання інспектором перед органом досудового розслідування питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , після чого був затриманий в порядку ст. 208 КІК України.
В ході огляду транспортного засобу «Шкода Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1 , з боку переднього пасажирського сидіння, в скриньці для рукавичок, в присутності понятих виявлено та вилученого грошові кошти в сумі 25 000 гривень, номіналом по 500 гривень кожна.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав , суду пояснив, що він прийшов працювати в поліцію в липні 2002року після проходження строкової служби у збройних силах. Спочатку він працював на посаді помічника дільничного, мав звання «сержант», потім йому присвоїли звання « молодший лейтенант». Потім обіймав посаду дільничного, старшого дільничного, помічника начальника дільничних інспекторів міліція та дослужив до звання « майор» міліції. Під час проходження служби в органах внутрішніх спав, у нього була важка травма, яка потребувала тривалого та складного лікування поряд з оперативним втручанням. На момент лікування ( травень 2015р.) він знаходився у важкому матеріальному становищі, бо мав на утриманні 3 неповнолітніх дітей та дружину, яка на той час не працювала. Колеги збирали йому гроші на лікування і саме ця сума ( 4900,00 грн.) знаходилась у нього в кабінеті та в подальшому була вилучена. Через отриману травму він має 2 групу інвалідності як інвалід війни. 
У травні 2015р. він працював на посаді заступник начальника дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області.
Згідно посадової інструкції, в його обов`язки входив дисциплінарний контроль непорушення строків виконання матеріалів, а саме - коли відділ документообігу надавав інформацію ( у вигляді відповідної роздруківки), що наявні заборгованості, обдзвонювався особовий склад та їм ставилось до відома, що закінчуються строки розгляду певної заяви або виконання матеріалів спеціальної перевірки. Контролю за збором або розглядом матеріалів з його боку не було, контролювались виключно строки розгляду, передбачені процесуальним законодавством. Стосунки у колективі були нормальні, робочі, всі спілкувались на рівних, якихось не передбачених статутом відносин в колективі не було. Його відношення з ОСОБА_24 було також суто професійні, він ніколи не звертався до нього з вказівками або проханнями щодо прийняття певного процесуального рішення за матеріалами перевірки звернення. Керівник відділення, керівник служби міг надати вказівки чи то по завданням, чи по матеріалам розгляду. Він взагалі не надавав ніяких вказівок, він мав довести до відома працівника інформацію щодо своєчасності розгляду повідомлень про злочин . Вказівки керівника були обов`язковими для виконання підлеглими, але виключно в межах законодавства. 
25 травні 2015 року він пішов на лікарняний за станом здоров`я та потребою у оперативному втручанні ( встановленні імпланту у хребет). Операція була дороговартістною ( орієнтовно від 1000 до 3000 доларів США). Під час перебування на лікарняному він не повноважний виконувати свої посадові обов`язки. Під час перебування на лікарняному він нікому з підлеглих не надавав ніякі вказівки, не контролював дотримання ними виконавчої дисципліни Перебуваючи на лікарняному, 25.06.2015р., він заїхав у райвідділ забрати з кабінету свої особисті речі, потім пройшов до чергової частини, де побачив матеріали, які були розписані на службу дільничних інспекторів міліції. Серед матеріалів було звернення ОСОБА_15 . Воно лежала у чергового, на столі для реєстрації разом з іншими матеріалами. Зі змісту звернення він зрозумів, що між трьома працівниками служби таксі на мийці сталася бійка. Перечитавши це звернення, він побачив для себе можливість заробити кошти на своє лікування. На його думку, в даних матеріалах не вбачались ознаки кримінального правопорушення , які могли б привести до порушення кримінального провадження. У нього не було наміру з кимось домовлятись або на когось впливати з приводу цих матеріалів, бо з їх змісту, спираючись на власний досвід, він вже розумів, що наслідків у вигляді порушення кримінального провадження в матеріалах не вбачається. Ці матеріали були розписані начальником райвідділу на службу дільничних. Виконавця визначено ще не було. На той момент він навіть не мав уяви, до кого з інспекторів попадуть ці матеріали, на кого саме вони будуть розписані. Після цього він подзвонив ОСОБА_19 , домовився про зустріч. Підчас зустрічі з ОСОБА_19 , вони обговорили з ним все, а саме - те, що ОСОБА_25 буде потрібна від нього допомога, оскільки він був директором служби таксі ( чи то « ОСОБА_26 таксі», чи « Економ таксі», він точно не пам`ятає), а три водії його служби посварилися та побилися між собою. З тих матеріалів, що він побачив, він зрозумів, що ОСОБА_27 був одним з цих водіїв. Іншими водіями були ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Вони працювали всі у одній службі таксі. Щоб помирити хлопців між собою з менш болісними наслідками, він вирішив скористатись ситуацією та шахрайським методом заволодіти грошима, щоб сплатити витрати на лікування. Саме тому він зателефонував ОСОБА_25 та повідомив, що йому буде потрібна допомога, щоб уникнути порушення кримінальної справи за заявою ОСОБА_27 . Фактично, він обманув ОСОБА_25 з метою отримання коштів, бо правові підстави для порушення кримінального провадження були відсутні, справу було б закрито у будь-якому випадку, навіть без його втручання. Впливати на будь-кого з метою винесення за заявою ОСОБА_27 потрібного рішення, спілкуватись з кимось з підлеглих або керівництва з цього питання він категорично не збирався. Телефон ОСОБА_25 він взяв з заяви, яку побачив у райвідділі. Йому не відомо, чи знав ОСОБА_25 , яку посаду він обіймає. Він не зустрічався з ОСОБА_25 у своєму службовому кабінеті, вони зустрічались з ОСОБА_25 біля райвідділу. Він не пам`ятає достеменно, шо під час розмови з ОСОБА_25 він казав, що йому треба надати кошти, щоб хлопці прийняли рішення і оголошував строк прийняття рішення. Він не пам`ятає, чи повідомляв він ОСОБА_25 , що його матеріали знаходяться на розгляді не у нього безпосередньо, а у його підлеглих. Можливо, повідомляв. 
Потім, 26.06.2015р., перебуваючи по власних справах у Баришівському районі, він содзвонився з ОСОБА_25 , щоб зустрітися для позитивного вирішення його питання. Він зустрівся з ОСОБА_25 біля магазину « Бусіл», ОСОБА_25 передав йому в автомобілі грошові кошти, поклавши їх до бардачка у рукавичку ( яку саме суму надав ОСОБА_25 , він не перераховував, вони раніше домовились, що це має бути 25 000,00 грн.) Після цього він був затриманий працівниками СБУ. Подробиці подій, які відбувались в машині та підчас затримання, він не пам`ятає. В його службовому кабінеті також було проведено обшук. Матеріали перевірки за заявою ОСОБА_27 не перебували у його службовому кабінеті підчас обшуку, він їх взагалі не бачив, після того як випадково натрапив на них у черговій частині. Йому навіть не було відомо, у кого на розгляді перебували ці матеріали. Вже підчас досудового слідства він дізнався, що ці матеріали перебували на розгляді у ОСОБА_30 і що під час обшуку саме ОСОБА_30 приніс їх зі свого робочого столу в кабінет ОСОБА_38 та потім передав їх працівникам прокуратури, які проводили обшук в його кабінеті. Впливати на будь-кого з своїх підлеглих співробітників або керівництва з метою винесення за заявою ОСОБА_27 потрібного рішення, він ніколи не планував. 
В подальшому йому було обрано запобіжний захід у вигляді застави та 14 липня 2015р. він був прооперований з подальшою реабілітацією на протязі півроку. Лікарняний було закрито лише у січні 2016р., встановлена група інвалідності -він є інвалідом війни 2 групи. Травма, яка в подальшому призвела до інвалідності, отримана ним підчас виконання службових обов`язків у 2004-2005р.р. 
Після початку повномасштабного вторгнення, у 2022р. він, попри наявність 2 пільг від держави ( наявність 3 неповнолітніх дітей та 2 групи інвалідності), добровільно мобілізувався до Національної Гвардії України, де служить і на даний час і має звання «майора». Він перебував безпосередньо у зоні бойових дій, є учасником бойових дій, має чисельні подяки і нагороди. 
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду пояснив, що у червні 2015р. він перебував на службі. На той час він обіймав посаду дільничного інспектора поліції Бориспільського ВП ГУНП у Київській області. Після обіду йому зателефонував його прямий керівник ОСОБА_17 та повідомив, що у кабінеті ОСОБА_8 проводиться обшук і працівники прокуратури, які проводять обшук, цікавляться матеріалами ЄО, які перебувають у нього на виконанні. Прибувши після дзвінка у підрозділ, він дійсно побачив працівників СБУ та прокуратури, які проводили обшук в кабінеті ОСОБА_8 . ОСОБА_8 на той час обіймав посаду заступника начальника відділу. Від ОСОБА_31 йому стало відомо, що ОСОБА_8 затримали і що працівники прокуратури, які проводять обшук, цікавляться матеріалами ЄО, які перебувають у нього на розгляді. Кацевал був його безпосереднім керівником, ОСОБА_32 - його замом. Кацевал, як його безпосередній керівник, мав повноваження контролювати порядок і хід виконання ним своєї роботи. ОСОБА_32 здійснював загальний контроль виконавчої дисципліни, а саме - облік, списання канцелярії, контроль підчас проходження операцій ОСОБА_33 , ОСОБА_34 . Він безпосередньо підпорядковувався ОСОБА_38, а ні ОСОБА_32 . Вони могли звітувати ОСОБА_35 по питаннях виконавчої дисципліни, по операціях ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , зокрема, надавали інформацію щодо кількості перевірених адрес, кількості встановленої інформації, яку вони узагальнюють. Безпосередньо надавати йому якісь вказівки по роботі ОСОБА_32 не міг і не віддавав таких вказівок. З боку ОСОБА_8 це був скоріше контроль за їхньою діяльністю, а на надання вказівок. Вказівки їм міг надавати ОСОБА_36 як керівник. На той час у підпорядкуванні ОСОБА_31 та ОСОБА_32 перебувало близько 25 дільничних інспекторів, це разом з керівництвом. При надходженні заяв про вчинення злочинів, вони передавались до чергової частини, реєструвались до журналу єдиного обліку, після чого керівник підрозділу ( на той час це був ОСОБА_37 ) визначав, хто буде здійснювати розгляд кожної окремої заяви/звернення. Якщо звернення мало ознаки кримінального правопорушення, воно передавалося ОСОБА_38 і він вже їх розподіляв по зонам обслуговування. Якщо звернення мало склад кримінального правопорушення, воно передавалось на розгляд слідчому. Керівники не мали повноважень розглядати такі заяви, це заборонено законом, вони їх розписували на розгляд інспекторам. 
Заяву ОСОБА_27 він отримав від ОСОБА_31 . Дільничний інспектор поліції відібрав цю заяву у приміщенні ЦРЛ, передав її на реєстрацію, після чого її отримав ОСОБА_36 та передав йому на виконання під підпис. На виконання матеріалів ЄО давалось 30 діб. Після отримання матеріалів під підпис, він ознайомився з матеріалами, опитав ОСОБА_27 , опитав ОСОБА_25 ( на якого ОСОБА_27 вказував як на особу, яка вчинила проти нього протиправну дію), опитав ще одного свідка, прізвище якого не пам`ятає, надав ОСОБА_27 направлення на СМЕ. 
У той день, коли було затримано ОСОБА_8 , він мав звітувати по цій справі ОСОБА_38 і мав прийняти рішення, чи направляти матеріали в слідчий відділ або на списання. Він не мав звітувати керівництву про результати розгляду та хід виконання заяви до прийняття ним рішення по матеріалам перевірки. По цій заяві він кваліфікував вчинені дії як тілесні ушкодження. Його задача була зібрати заяву-пояснення, пояснення свідків чи очевидців, по можливості пояснення особи, яка вчинила протиправне діяння, характеризуючи матеріали на цю особу, а саме - характеристику та довідку нарколога та психіатра. Після цього матеріали передавались безпосередньо ОСОБА_38 , ОСОБА_36 з цими матеріалами мав йти до начальника слідства і він мав приймати рішення, чи вони його реєструють в ЄРДР чи списують. На момент затримання ОСОБА_8 , матеріали ще перебували у нього , він їх не передавав. 
За що саме затримали ОСОБА_32 і яким чином це пов`язано з вказаними матеріалами він дізнався вже під час досудового слідства - йому стало відомо, що ОСОБА_32 ніби вимагав неправомірну вигоду чи з ОСОБА_27 , чи з ОСОБА_25 . Виконання законних вимог ОСОБА_31 є його обов`язком, ОСОБА_32 як заступнику начальника він не підзвітний. Якщо б ОСОБА_32 виконував обов`язки начальника, тоді він мав би виконувати його накази, але на той момент ОСОБА_36 був керівником, ОСОБА_32 не виконував обов`язки начальника відділу. ОСОБА_32 здебільшого виконував контролюючи функції в частині виконавчої дисципліни ( розгляд канцелярії, збір інформації по операції ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ), прямих вказівок від ОСОБА_32 він не отримував і не виконував. ОСОБА_32 контролював строки розгляду звернень канцелярією. Ці звернення це були запиту суду, запити прокурора, запити на зміну прізвища тощо. На той час на розгляд звернення канцелярії надавалось 45 днів. Вівся окремий паперовий журнал контролю дотримання цих строків, кожного дня проводились наради, на яких ОСОБА_32 зачитував прізвище інспектора і зазначав по скількох справах у нього спливають строки розгляду звернень в канцелярії. Це були не ЄО, бо їх контролював ОСОБА_36 . Чи знав ОСОБА_32 про наявність заяви та звідки ОСОБА_32 стало відомо про те, що у нього на розгляді перебувають матеріали за заявою ОСОБА_27 , йому не відомо. 
Під час здійснення перевірки за заявою ОСОБА_27 , ОСОБА_8 не звертався до нього з будь-якими вказівками. ОСОБА_8 взагалі не надавав вказівки по матеріалам ЄО, це не його компетенція. Кацевал також не мав повноважень надавати йому вказівки поки він розглядав матеріали, він міг тільки нагадати про строки розгляду цих матеріалів та поцікавитись, на якому етапі розгляду він перебував - чи опитав свідків, чи зібрав характеризуючи матеріали тощо. Надати йому вказівку, наприклад, опитати певну особу, ОСОБА_36 теж не мав права, ці рішення приймав виключно він. ОСОБА_32 не цікавився в нього, кого він вже опитав по цій справі, яке рішення планує прийняти. Це не входило в його обов`язки і він з такими питаннями не звертався. ОСОБА_32 не надавав йому ніяких вказівок по цій справі. На момент затримання ОСОБА_32 , він нікому не звітував по цій справі, ні з ким її не обговорював. Ці матеріали він нікому не передавав після їх отримання у ОСОБА_31 під розпис, вони весь час були у нього. Всі матеріали, які перебували у нього на розгляді, він зберігав у себе в столі, який постійно закривався на ключ, бо інакше можна було понести покарання. Цей ключ був тільки у нього. У ОСОБА_32 не було ключа від його робочого столу. Після того, як з цих матеріалів зробили ксерокопію і як він передав ці матеріали ОСОБА_38, він їх більше не бачив. 
У той день, коли ОСОБА_32 затримали, він вже близько тижня перебував на лікарняному. У ОСОБА_32 були проблеми зі здоров`ям і вони колективом збирали гроші йому на лікування, на операційне втручання. 
Він не пам`ятає, чи підписував він протокол обшуку. 
Йому не відомо, що відповідно до посадової інструкції ОСОБА_32 , на нього покладено обов`язок здійснення контролю за прийняттям та своєчасним і якісним розглядом дільничними інспекторами повідомлень, заяв, скарг з питань розкриття злочинів і охорони громадського порядку. На практиці, за розгляд таких матеріалів завжди відповідав керівник. Йому не відомо про наявність прямою заборони від ОСОБА_31 ( письмової чи усної) для ОСОБА_32 вивчати такі матеріали, здійснювати контроль за їх розглядом. На оперативних нарадах такі питання не обговорювались, такі вказівки не надавались. 
Допитаний в судовому засіданні в якості  свідка ОСОБА_17 суду показав, що у червні 2015 року він працював на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області. ОСОБА_8 був його заступником. 
26.06.2015р. працівники прокуратури повідомили йому, що треба провести обшук у кабінеті ОСОБА_8 , оскільки його було затримано. Вони надали відповідну ухвалу суду щодо проведення обшуку у кабінеті ОСОБА_8 , але ніяких подробиць не пояснювали. Він був присутній підчас проведення обшуку у кабінеті ОСОБА_8 . В кабінеті знаходився сейф, який було взламано під час обшуку - в сейфі знаходився якийсь пакет, банківська картка, гроші. Яка саме сума грошей знаходилась в сейфі, йому не відомо. Йому відомо, що у ОСОБА_8 були проблеми зі спиною, колективом збирали гроші йому на лікування. Ймовірно, в сейфі були саме ці гроші. Більше в сейфі нічого не було. Наскільки йому відомо, ОСОБА_32 затримали за отримання хабаря - хабар був за якісь матеріали. Що саме це були за матеріали і що ОСОБА_8 обіцяв з ними зробити, йому не відомо. ЄОшок під час обшуку не вилучали. Працівник прокуратури одразу повідомили, що вони приїхали за ЄОшками, попросили надати ці матеріали. Це був матеріал, по якому треба було проводити перевірку. Він не міг надати ці матеріали, бо вони були у виконавця. Хто саме був виконавцем по даному матеріалу, він точно не пам`ятає, здається, дільничний інспектор ОСОБА_24 . Вони пішли до керівника. У кабінеті керівника вони тривалий час обговорювали з працівниками прокуратури, як правильно вчинити, бо їм треба було готувати висновок по цих матеріалах перевірки, вони не могли віддати оригінали документів. Домовились, що зроблять копії цих матеріалів і тоді нададуть їх працівникам прокуратури. Він звернувся до виконавця цих матеріалів, до ОСОБА_30 , і останній приніс йому ці матеріали зі свого кабінету. Потім він забрав ці матеріали у ОСОБА_30 і разом з ними пішов до кабінету ОСОБА_8 , де в цей час проводився обшук. В кабінеті ОСОБА_8 не було взагалі ніяких матеріалів або документів. З приводу вищевказаних матеріалів а ні ОСОБА_30 , а ні ОСОБА_32 йому нічого не доповідали. Він розписував до 100 таких матеріалів в день, тому саме на ці матеріали уваги не звернув, йому нічого не відомо про ці матеріали. Він розписав ці матеріали на дільничного. Дільничний їх вивчає, приймає рішення і приносить йому. Він читає цей матеріал і погоджує або не погоджує його. На момент обшуку у кабінеті ОСОБА_8 рішення по цих матеріалах ще не було прийнято, матеріали ще перебували на виконанні. Йому не доповідали, що розгляд цих матеріалів вже було закінчено. За результатами розгляду таких заяв дільничний інспектор може прийняти такі рішення: про відмову у порушенні кримінальної справи або про порушення кримінальної справи ( у такому випадку він повинен був написати рапорт про передачу матеріалів у слідство. Цей рапорт дільничного інспектора не потребує погодження керівництва. З цим рапортом дільничний йде безпосередньо до начальника слідства, начальник слідства перевіряє повноту зібраних матеріалів і якщо повнота зібраних матеріалів відповідає вимогам, на рапорті ставиться резолюція «погоджую» і матеріали передаються в слідство. Він таку резолюцію не ставить, ця резолюція ставиться тільки керівником - начальником РВ). За колом своїх службових повноважень ОСОБА_8 не міг витребувати ці матеріали у дільничного з метою власної перевірки, контролю тощо. Він міг з ними ознайомлюватись за умов наявності вже відповідної постанови( висновку) та відсутності безпосередньо його як керівника. Якщо матеріали ще перебувають на виконанні, він як заступник начальника не має права їх витребовувати, знайомитись, вивчати до прийняття рішення дільничним інспектором. Після прийняття рішення, дільничний приносив ці рішення йому як керівнику на погодження. У разі погодження, вже він йде до керівника і затверджує це рішення. Начальник або заступник начальника відділу дільничних інспекторів не має повноважень приймати рішення про внесення відомостей до ЄРДР. 
Під час обшуку в кабінеті ОСОБА_8 , самого ОСОБА_32 в кабінеті не було. Чи бачив його хто-небудь на робочому місці у день обшуку, йому не відомо, він цього не пам`ятає. Він особисто в той день ОСОБА_8 на роботі не бачив. Чи перебував ОСОБА_8 у цей період на лікарняному, він не пам`ятає. 
Підчас його перебування на роботі, ОСОБА_8 не міг виконувати функцію його заступника, у цей час він не мав права на погодження будь-яких матеріалів. Якщо керівник на місці, то тільки він погоджує всі матеріали. Він або його заступник не має права давати дільничному інспектору вказівку, яке рішення приймати підчас перевірки матеріалів. Дільничний приймає це рішення самостійно, він або його заступник тільки погоджують або не погоджують цей висновок. 
Ці матеріали було передано працівниками прокуратури під час проведення обшуку за усною вказівкою, ухвали, запиту про їх витребування не було. Ці матеріали слідчому надав він особисто після узгодження з начальником та зняття копій з цих матеріалів. В протоколі обшуку зазначено, що підчас обшуку було вилучено вищевказані матеріали і наявний його підпис. Але фактично ці матеріали були передані ним особисто слідчому під час проведення обшуку у кабінеті ОСОБА_8 , вони не були знайдені безпосередньо у кабінеті ОСОБА_8 . 
Надані в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 суд, згідно ст.23 КПК України, бере до уваги, оскільки вони узгоджуються між собою, є послідовними, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
За правилами ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази:
- постанова від 24.06.2015р. про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих ( розшукових) дій ( у відношенні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) ( т.1 а.с. 70-73) та письмова згода ОСОБА_14 ( т.1 а.с. 74);
- постанова від 24.06.2015р. про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих ( розшукових) дій ( у відношенні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) (т.1 а.с. 77-80) та письмова згода ОСОБА_13 ( т.1 а.с. 81);
- постанова від 24.06.2015р. про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих ( розшукових) дій ( у відношенні ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ) (т.1 а.с. 84-87 та письмова згода ОСОБА_19 ( т.1 а.с. 88);
-протокол про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 26.06.2015р. 
Оглядом встановлено, що купюри являють собою грошові кошти номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 50 (п`ятдесяти) штук на загальну суму 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, з наступними серійними номерами:
БН1573800, BX4710836, ЗБ5985779, ВФ5213534, СГ0561361, BB6586617, BE7022373, ЛД1536287, 3Б6435846, B34377348, ЛЗ8690188, ЛД9952718, ЗГ0974671, ВГ0942836, BX 9326435, ЗД 7614525, ЗФ0234155, БР 7553312, BB 2867155, ЛЗ8242089, МБ1891576, ГК 7162864, ВБ0694491, ЗД8959413, СГ0561360, ЗГ9178304, ВФ8912265, ВД3240617, MB 0341903, ЛА1877725, ЛГ7226248, BA5051415, ВИ4814754, ВБ6316959, ВД5119313, ЛД7441929, ВИ2308168, ЛГ 2366809, ВИ7019793, ЛЗ2538308, ВД3251030, ЛД 9661187, АА1963378, ВБ6592110, ЗБ5538208, ЛГ1346901, ЗД3301727, ВБ5021844, СБ2800583, ЛБ6264489.
В процесі огляду на копіювальному апараті виготовлено ксерокопії всіх купюр на 5 (п`яти) аркушах паперу формату А4, на яких проставлені підписи понятих, які додаються до даного протоколу огляду.
Вказані грошові кошти належать фінансовому відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області і необхідні для участі у проведенні оперативно-розшукових заходів для отримання фактичних даних про виявлення ознак готування до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із вимаганням та одержанням неправомірної вигоди співробітником Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, майором міліції ОСОБА_8 .
Зазначені грошові кошти, в присутності понятих, були поміщенні до чорної сумочки, яка висить через плече у громадянина ОСОБА_19 , а саме поміщені до внутрішньої кишені вказаної сумочки. ОСОБА_19 було роз`яснено правила поводження з грошовими коштами, а саме, що він не має доторкатись до них до моменту передачі їх співробітнику Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, майору міліції ОСОБА_8 , також роз`яснено положення ст. 60 КПК України ( т.1 а.с. 91 - 97);
-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.06.2015р. ( т.1 а.с. 98 - 102);
- протокол огляду від 26.06.2016 р. ( т.1 а.с. 103-105);
-ухвала Печерського районного суду м. Києва від 26.06.2015р. про надання дозволу на обшук службового кабінету ОСОБА_8 ( т.1 а.с. 106);
-протокол обшуку від 26.06.2015р. ( т.1 а.с. 107 - 110);
-розписка ОСОБА_39 від 06.02.2007р. про тримання в борг у ОСОБА_8 1000 доларів США, що в еквіваленті становить 10 000,00 грн. та зобов`язання повернути кошти до 06.03.2007р. ( т.1. а.с. 111);
-посадова інструкція заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області від 05.01.2015р. ( т.1 а.с.112-114);
-витяг з наказу № 252 о/с від 16.04.2014р. щодо призначення ОСОБА_8 ( М -247527) заступником начальника сектору дільничних інспекторів міліції Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області ( т.1 а.с.115);
-журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Бориспільському РВ ( т.1 а.с.116-119);
-журнал матеріалів, зареєстрованих в книзі ЄО ( т.1 а.с. 120-122);
-карта первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 17.06.2015р. ( т.1 а.с. 123);
-протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2015р. ( т.1. а.с.124 );
-протокол огляду предметів від 27.06.2015 р.
Проведеним оглядом встановлено, що об`єктом огляду є синій прозорий пакет, який обв`язаний чорною ниткою та скріплений надписом з печаткою «слідче управління прокуратури області», на якій містяться підписи понятих.
За допомогою ножиць відкривається вміст вказаного пакету, в якому виявлено предмети та речі, які вилучені 26.06.2015р. під час обшуку службового кабінету №108 ОСОБА_8 , а саме: журнал єдиного обліку в копіях на 4 арк., копія журналу матеріалів, які зареєстровано в книзі ЄО на 3 арк., витяг з системи «Армор» на 1 арк., фотографія ОСОБА_8 , розписка на 1 арк. від 06.02.2007р., білий листок формату А-4, скріплений підписами понятих., матеріали ЄО №7943 від 17.06.2015 на 7 арк., картка «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 ), речовина білого кольору у прозорому поліетиленовому пакеті.
Об`єктом огляду є білий листок, скріплений підписами понятих та печаткою слідче управління, який навколо счіплений стиплером, шляхом відрізання верхньої бокової частини відкривається доступ до його вмісту, в ході огляду даного конверту встановлено наступне: грошові кошти в сумі 4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн. в наступних купюрах:
-Українські гривні номіналом 100 грн. ЗВ 7244251, КЗ 0339820, 3Ђ 0452557, ГЦ 1952023, КК 7205108, МК 2772282, ГЦ 9105271, КТ 5660122, ВД 7453763; 
-Українські гривні номіналом 200 грн. ЄЄ 5561941, АБ 5967113, ЕЕ 9530537, ЕЧ 5939457, ПВ 4999729;
-Українські гривні номіналом 500 грн. ЗД 6726718, ВГ 4570948, ЛИ 7618219, ВГ 16158556, СИ 4460604, ВХ 7712059.
Перелічені грошові кошти поміщуються назад в білий аркуш А-4 та скріплюється печаткою слідчого управління.
Дані речі та документи приєднуються до матеріалів кримінального провадження №42015110100000067 від 24.06.2015 ( т.1 а.с. 131); 
-протокол огляду предметів від 27.06.2015 р. 
Проведеним оглядом встановлено, що об`єктом огляду є жовтий прозорий пакет/кульок, який заклеєний скетчем з аркушем паперу, на якій міститься підпис слідчого ОСОБА_40 та понятих.
За допомогою ножиць відкривається вміст вказаного пакету, в якому виявлено предмети та речі, які вилучені 26.06.2015р. під час огляду автомобіля НОМЕР_3 , а саме: картка «МЕТРО» на ім`я ОСОБА_41 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на ОСОБА_42 № НОМЕР_4 , копія картки фізичної особи платника податків ОСОБА_43 № НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , дозвіл на зброю № НОМЕР_7 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_20, флеш-карта «Transcend USB 3.0» чорного кольору, флеш-карта чорного кольору обмотана лейко-пластирем, флеш-карта «Kingston» жовто-білого кольору 4 GB, карта пам`яті «GOOD RAM» адаптер, карта пам`яті «Місто SD Adapter», флеш картка чорного кольору з червоними вставками без надпису, грошові кошти в сумі 29 700 (двадцять дев`ять тисяч сімсот) грн. 
Об`єктом огляду є грошові кошти в сумі 29700 (двадцять дев`ять тисяч сімсот) грн., обв`язані зеленою резинкою в наступних купюрах:
-Українські гривні номіналом 20 грн. СВ 4545692;
-Українські гривні номіналом 50 грн. КЖ 7130487;
-Українські гривні номіналом 100 грн. ЕЯ 7528295, ВЩ 1049140, МК 0616189, 33 2299952, МЗ 5270891, БУ 3606804, МД 3945613;
-Українські гривні номіналом 500 грн. ЛБ 6264489, ЛГ 0426422, ВБ8478990, СБ 2800583, ВД 5974069, ЗД 0714409, ВБ 5837373, B3 3234120, ЛГ 1346901, ВА 8461323, ВБ 5021844, 3Б 5538208, ЛГ2366809, 3Д 3301727, ЛЗ 2538308, ВИ 2308168, ЛД 9661187, ВИ 7019793, ВБ 5051415, ВД 3251030, ВИ 4814754, ЛГ 7226248, ЛД7441929, ВБ 6316959, AA 1963378, ВБ 6592110, ЛА 1877725, ВД 5119313, ЛД 1536287, MB 0341903, ВГ 0942836, ВЕ7022373, ЗБ6435846, B3 437754, ЛЗ 8690188, ЛД 9952718, БН 1573800, ВХ 4710836, 3Б 5985779, ВФ 5213534, СД 0561360, ВВ6586617, ЗД8959413, ГК 7162864, ЗД 0974671, ВБ 0694491, ВХ 9326435, ЗД 7614525, ЗФ 0234155, БР 7553312, 3Г 9178304, СГ 0561360, МА 1891576, ВД 3240617, ЛЗ 8242089, ВФ8912265, BB 2867155.
Перелічені грошові кошти обмотуються резинкою зеленого кольору та поміщуються в конверт, скріплюється печаткою слідчого управління та підписом слідчого.
Дані предмети, речі та документи приєднуються до матеріалів кримінального провадження №42015110100000067 від 24.06.2015р. ( т.1 а.с. 132-133); 
- постанова про визнання і приєднання речових доказів від 27.06.2015р., згідно якої визнано і приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів грошові кошти в сумі 29700 (двадцять дев`ять тисяч сімсот) грн., обв`язані зеленою резинкою в наступних купюрах:
-Українські гривні номіналом 20 грн. СВ 4545692;
-Українські гривні номіналом 50 грн. КЖ 7130487;
-Українські гривні номіналом 100 грн. ЕЯ 7528295, ВЩ 1049140, МК 0616189, 33 2299952, МЗ 5270891, БУ 3606804, МД 3945613;
-Українські гривні номіналом 500 грн. ЛБ 6264489, ЛГ 0426422, ВБ8478990, СБ 2800583, ВД 5974069, ЗД 0714409, ВБ 5837373, B3 3234120, ЛГ 1346901, ВА 8461323, ВБ 5021844, 3Б 5538208, ЛГ2366809, 3Д 3301727, ЛЗ 2538308, ВИ 2308168, ЛД 9661187, ВИ 7019793, ВБ 5051415, ВД 3251030, ВИ 4814754, ЛГ 7226248, ЛД7441929, ВБ 6316959, AA 1963378, ВБ 6592110, ЛА 1877725, ВД 5119313, ЛД 1536287, MB 0341903, ВГ 0942836, ВЕ7022373, ЗБ6435846, B3 437754, ЛЗ 8690188, ЛД 9952718, БН 1573800, ВХ 4710836, 3Б 5985779, ВФ 5213534, СД 0561360, ВВ6586617, ЗД8959413, ГК 7162864, ЗД 0974671, ВБ 0694491, ВХ 9326435, ЗД 7614525, ЗФ 0234155, БР 7553312, 3Г 9178304, СГ 0561360, МА 1891576, ВД 3240617, ЛЗ 8242089, ВФ8912265, BB 2867155 ( т.1 а.с. 134-135);
- Протокол огляду предметів від 01.07.2015р.
Об`єктом огляду є жовтий прозорий пакет/кульок, який заклеєний скотчем з аркушем паперу на якому міститься підпис слідчого ОСОБА_40 та понятих.
За допомогою ножиць відкривається вміст вказаного пакету в якому виявлено предмети та речі, які вилучені 26.06.2015р. під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме:
1) Мобільний телефон Nokia моделі 6700с-1, під кришкою телефону знаходиться акумуляторна батарея під якою міститься напис Туре: RM-470, Model: 6700c-1 FCC ID: QTKRM-470 IC: 661AD-RM470 9C1874A842AF CODE: 0571173 356943/03/557046/5 . Біля акумуляторної батареї знаходиться отвір з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Life» та отвір з картою пам`яті на 2 Gb Micro SD. Мобільний телефон Nokia моделі 6700с-1 включено вихідних дзвінків та смс-та розпочато огляд пам`яті телефону вхідних повідомлень, які поступали на телефон Nokia моделі 6700с-1 в період з 21.06.2015-26.06.2015. За допомогою телефону НТС 802 dual sim проводиться фотографування інформації, яка знаходиться в мобільному телефоні Nokia ( т.1 а.с. 136);
- В ході огляду телефону Nokia моделі 6700с-1 встановлено, що 26.06.2015р. абонентом Nokia моделі 6700с-1здійснено вихідний дзвінок о 16 год. 20 хв. на тел. НОМЕР_9 підписаний «ОСОБА_44», 26.06.2015р. о 16 год. 25 хв. з тел. номеру НОМЕР_9 підписаний « ОСОБА_44 » здійснено вхідний дзвінок на тел. Nokia моделі 6700с-1 тривалістю 18 секунд.
Також, встановлено, що на телефон Nokia моделі 6700с-1 здійснено вхідний дзвінок з тел. номеру НОМЕР_9 23.06.2015р. о 11 год. 32 хв. тривалістю 4 секунди.
2) Мобільний телефон, на задній кришці телефону є написи: IPhone Model: A1332 EMC380A FCC ID: НОМЕР_22 IC:НОМЕР_21, мобільний телефон має пошкодження у вигляді подряпин. При введенні паролю «2525» отримано доступ до меню вказаного телефону та його пам`яті.
На сенсорному дисплеї в лівій колонці з низу знаходиться знак зеленого кольору, на зображенні якого слухавка телефону. При відкритті даного віконця виявлено кількість отриманих та набраних дзвінків з даного мобільного телефону. Станом на момент огляду зміст вхідних-вихідних дзвінків та смс-повідомлень наступний (виготовлено шляхом фотографування робочого столу телефону, прокручування стрічки повідомлень і подальшого копіювання відповідного фото на цей протокол) ( т.1 .а.с. 147);
3). Чоловічий гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 808 грн. (вісімсот вісім гривень) номіналом:
-Українські гривні номіналом 500 грн. ЗД 61980964;
-Українські гривні номіналом 200 грн. ЕГ 4916796;
-Українські гривні номіналом 100 грн. ЗА 9499956;
-Українські гривні номіналом 5 грн. НВ 0369495;
-Українські гривні номіналом 2 грн. ПИ 9881217;
-Українські гривні номіналом 1 грн. ПВ 4502072
та іноземна валюта номіналом 10 YUAN.
В зазначеному вище гаманці, в відділенні для карток містяться:
1.Картка Raiffeisen BANK AVAL № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_45 ;
2. Картка ПриватБанку № НОМЕР_11 ;
3. Свідоцтво № НОМЕР_12 про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний № НОМЕР_13 марка SKODA модель OKTAVIA TOUR на ім`я ОСОБА_46 ;
4. Водійські права № НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_8 , видані Бориспільським МРЕВ 8-го МРВ ДАІ у Київській області (особливі відмітки КХА 181976 25/10/2000C);
5. Посвідчення НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_8 заступника СДІМ (НОМЕР_16), видане 07.05.2014 та дійсне до 07.05.2018р.;
6. Перепустка до лікарні;
7. Картка Fishka OKKO НОМЕР_17;
8. Візитна картка на ім`я ОСОБА_47 (нейрохірург Відділення нейрохірургії № 2 міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ);
9. Візитна картка магазину дитячих іграшок;
10. Три фотокартки.
4) чохол коричневого кольору до мобільного телефону Nokia моделі 6700c-1.
Грошові кошти в сумі 808 грн. та 10 YUAN, Картка Raiffeisen BANK AVAL N№ НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_45 , Картка ПриватБанка № НОМЕР_11 , свідоцтво № НОМЕР_12 про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний № НОМЕР_15 марка SKODA модель OKTAVIA TOUR на ім`я ОСОБА_46 , водійські права № НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_8 , видані Бориспільським МРЕВ 8-го МРВ ДАІ у Київській області (особливі відмітки КХА 181976 25/10/20000), посвідчення НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_8 заступника СДІМ ( НОМЕР_16 ), видане 07.05.2014 та дійсне до 07.05.2018р., перепустка до Лікарні, картка Fishka OKKO НОМЕР_17 , візитна картка на ім`я ОСОБА_47 (нейрохірург Відділення нейрохірургії № 2 міської клінічної Лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ), візитна картка магазину дитячих іграшок, три фотокартки, мобільний телефон Nokia моделі 6700c-1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Life» та карта пам`яті на 2 Gb Micro SD, чохол коричньового кольору до мобільного телефону Nokia моделі 6700c-1, мобільний телефон iPhone 4 та чоловічий гаманець чорного кольору поміщуються в жовтий пакет/кульок, скріплюється печаткою слідчого управління та підписом слідчого.
Дані предмети, речі та документи приєднуються до матеріалів кримінального провадження № 42015110100000067 від 24.06.2015 ( т.1 а.с. 155 - 156 ): 
- постанова про визнання і приєднання речових доказів від 01.07.2015р., згідно якої визнано і приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів :
-Мобільний телефон Nokia моделі 6700с-1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Life» та картою пам`яті на 2Gb Micro SD, коричневий чохол;
-Мобільний телефон IPhone Model: A1332 EMC380A FCC ID. НОМЕР_24 IC:НОМЕР_23;
-Чоловічий гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі (вісімсот вісім гривень) номіналом:
-Українські гривні номіналом 500 грн. ЗД 6198096;
-Українські гривні номіналом 200 грн. ЕГ 4916796;
-Українські гривні номіналом 100 грн. ЗА 9499956;
-Українські гривні номіналом 5 грн. НВ 0369495;
-Українські гривні номіналом 2 грн. ПИ 9881217;
-Українські гривні номіналом 1 грн. ПВ 4502072;
іноземною валютою номіналом 10 YUAN та карткою «Raiffeisen BANK
AVAL» № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_45 , карткою «ПриватБанка» № НОМЕР_11 , свідоцтвом № НОМЕР_12 про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний № НОМЕР_3 марка SKODA модель OKTAVIA TOUR на ім`я ОСОБА_46 , водійськими правами № НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_8 , видані Бориспільським МРЕВ 8-го МРВ ДАІ у Київській області (особливі відмітки КХА 181976 25/10/2000С), посвідченням НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_8 заступника СДІМ (НОМЕР_16), видане 07.05.2014р. та дійсне до 07.05.2018р., перепусткою до лікарні, карткою Fishka ОККО НОМЕР_17, візитною карткою на ім`я ОСОБА_47 (нейрохірург Відділення нейрохірургії № 2 міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ), візитною карткою магазину дитячих іграшок, трьома фотокартками.
Вказані речові докази залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 4201511010000067 від 24.06.2015р. ( т.1 а.с. 157-158);
-повідомлення ОСОБА_8 про підозру за ч.3 ст. 368 КК України 
від 27.06.2015р. ( т.1 а.с. 159-164 )
-ухвала Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2015р. про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави ( т.1 а.с. 202-205);
-ухвала Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2015р. про накладення арешту на майно ( т.1 а.с. 207-208); 
-постанова Прокуратури Київської області про проведення негласної слідчої ( розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів ( грошових коштів) від 25.06.2015р. ( т.1 а.с. 218-220);
-ухвала Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015р. про надання дозволу на проведення негласної слідчої ( розшукової) дії ( т.1 а.с. 221-223);
-ухвала Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015р. про надання дозволу на проведення негласної слідчої ( розшукової) дії ( т.1 а.с. 224-225);
-ухвала Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2015р. про надання дозволу на проведення негласної слідчої ( розшукової) дії ( т.1 а.с. 226-228);
- DVD-R диск № 51/3639, на якому зафіксовано факт телефонних розмов ОСОБА_19 з заступником начальника СДІМ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 ( т.1 а.с. 231);
-протокол про наслідки проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні № 42015110100000067 із застосуванням технічних засобів від 26.06.2015р. ( т.1. а.с. 232-234);
-протокол про наслідки проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні № 42015110100000067 із застосуванням технічних засобів від 26.06.2015р. ( т.1. а.с. 235-237);
За результатами судового розгляду суд, безпосередньо дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись ст.129 Конституції України, ст.17,22,23 КПК України, щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 за висунутим йому обвинуваченням.
Детальний аналіз усіх вищевказаних доказів свідчить про те, що вони не лише не підтверджують винуватість ОСОБА_8 , а навпаки - спростовують доводи сторони обвинувачення щодо цього.
Показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 жодним чином не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні - отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 для себе з корисливих мотивів, з метою впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
У досліджених письмових доказах також відсутні відомості, які б хоча б у загальних рисах свідчили про прохання, вплив у інший спосіб ОСОБА_8 на рішення ОСОБА_18 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_15 , а також про будь-яку іншу його протиправну діяльність, внаслідок чого вони могли б бути використані як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 КПК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення , якщо їх неможливо усунути , повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
В той же час, статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 3 ст. 369-2 КК України, серед іншого, встановлено наступний склад злочину - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
За ст. 369-2 КК України, отримання неправомірної вигоди відбувається виключно за вчинення протиправного впливу, наслідком якого може бути прийняття відповідного рішення іншою особою, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отримання неправомірної вигоди відбувається не для наступної передачі коштів іншій особі, яка уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме за здійснення впливу на таку особу.
Суб`єктивна сторона одержання неправомірної вигоди характеризується лише прямим умислом і наявністю корисливого мотиву.
З огляду на вищевикладене, а також в аспекті кримінально-правової оцінки дій, інкримінованих обвинуваченому, за ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе виключно за вчинення протиправного впливу, наслідком якого є прийняття відповідного рішення іншою особою, яка уповноважена на виконання функцій держави, а саме: дільничним інспектором ОСОБА_18 за наслідками перевірки заяви ОСОБА_15 та прийняття остаточного процесуального рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення , поряд з доведенням інших елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, мають складати основу обвинувачення і бути підтверджені в ході судового розгляду справи належними і достатніми доказами.
При цьому, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний зі злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Належних та допустимих доказів впливу чи обіцянки впливу ОСОБА_8 на будь-кого з його підлеглих, зокрема на прийняття певного рішення дільничним інспектором ОСОБА_18 за наслідками перевірки останнім заяви ОСОБА_15 , з метою одержання неправомірної вигоди у справі не здобуто. 
У відповідності до роз`яснень, що містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного суду від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться лише на її користь.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи вимоги положень ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Таким чином, за змістом положень ст. 92 КПК України, обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Вказаного у цьому кримінальному провадженні прокурором зроблено не було.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено - кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме після засудження судом.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення - вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є - верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Правова концепція доведення вини особи «поза розумним сумнівом» сформульована та обґрунтована у рішеннях ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини», «Кобець проти України» від 14.02.08 року, «Козинець проти України» від 06.12.17 року та ін.. За цією концепцією, сукупність зібраних слідством та безпосередньо досліджених судом доказів з додержанням критеріїв їх належності, допустимості, достатності, виваженості та взаємозв`язку між собою з урахуванням особливостей національного кримінального та кримінально-процесуального закону повинна відповідати загальним принципам права особи на справедливий суд, закріпленим в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сам процес та результат доведення вини особи має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 1.2 ч. 1ст. 284 цього Кодексу.
Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 3ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку »вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.
Поряд з цим, положеннями ч. 3 ст. 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Водночас, ці положення не вказують на те, що у разі непідтвердження за результатом судового розгляду висунутого особі обвинувачення, сторона обвинувачення може очікувати, що суд самостійно віднайде в діях цієї особи бодай якийсь інший злочин і ухвалить обвинувальний вирок, оскільки саме доведення перед судом винуватості особи у вчиненні злочину є прямим обов`язком сторони обвинувачення. Вищевказана позиція висловлена у постанові ККС ВС від 13 січня 2021 року (справа № 243/1573/17).
За таких обставин, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - не доведена, тому суд приймає рішення про виправдування обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.369-2 КК України, на підставі ч.1 п.3 ст.373 КПК України. 
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся. 
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2015р. у вигляді застави у сумі 97 440 ( дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень 00 коп., яку було внесено ОСОБА_48 30.06.2015р. - повернути заставодавцю після набуття вироком чинності. 
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2015р. про накладення арешту на майно - скасувати. 
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Визнати  ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Виправдати ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2015р. у вигляді застави у сумі 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень 00 коп., яку було внесено ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_18 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , 30.06.2015р. на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:
р/р 373 110 010 028 07;
МФО 820019;
ЗКПО 02 896745;
ЄДРПОУ банку 38004897;
Банк одержувача - УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві 
- повернути заставодавцю ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_18 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , після набуття вироком чинності. 
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2015р. про накладення арешту на майно - скасувати. 
Грошові кошти в сумі 4900 гривень в наступних купюрах:
-українські гривні номіналом 100 гривень. - ЗВ 7244251, KH 0339820, 3€ 0452557, ГЦ 1952023, KK 7205108, МК 2772282, ГЦ 9105271, KT 5660122, ВД 7453763; 
-українські гривні номіналом 200 гривень - ЄЄ 5561941, АБ 5967113, EE 9530537, ЕЧ 5939457, ПВ 4999729; 
-українські гривні номіналом 500 грн.- ЗД 6726718, ВГ 4570948, ЛИ 7618219, ВГ 16158556, СИ 4460604, BX 7712059, які були вилучені 26.06.2015р. з службового кабінету заступника чальника дільничних інспекторів міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 , який розташований за адресою: вул. Комуністична, 4, м. Бориспіль Київської області
та грошові кошти в сумі 5 078 грн. в наступних купюрах:
-українські гривні номіналом 20 грн. - СВ 4545692; 
-українські гривні номіналом 50 грн. - КЖ 7130487; 
-українські гривні номіналом 100 грн. - ЕЯ 7528295, ВЩ 1049140, МК 0616189, 33 2299952, М3 5270891, БУ 3606804, МД 3945613; 
-українські гривні номіналом 500 грн.- ЛГ 0426422, ВБ 8478990, ВА 8461323, ВД 5974069, ЗД 0714409, ВБ 5837373, ВЗ 3234120,
-українські гривні номіналом 500 грн. - ЗД 6198096; 
-українські гривні номіналом 200 грн.- ЕГ 4916796; 
-українські гривні номіналом 100 грн.- ЗА 9499956; 
-українські гривні номіналом 5 грн.- НВ 0369495; 
-українські гривні номіналом 2 грн.- ПИ 9881217; 
-українські гривні номіналом 1грн.- ПВ 4502072, які були вилучені у ОСОБА_8 в транспортному засобі марки «Шкода Октавіа», номерний знак НОМЕР_1 біля магазину ПП «Бусіл», розташованого в садівничому товаристві в межах с. Созенки Баришівського району Київської області та, які належать ОСОБА_8 - після набуття вироком чинності повернути останньому за належністю. 
Грошові кошти в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч ) грн., обв`язані зеленою резинкою в наступних купюрах:
-українські гривні номіналом 20 грн. - СВ 4545692;
-українські гривні номіналом 50 грн. - КЖ 7130487;
-українські гривні номіналом 100 грн. - ЕЯ 7528295, ВЩ 1049140, МК 0616189, 33 2299952, МЗ 5270891, БУ 3606804, МД 3945613;
-українські гривні номіналом 500 грн. - ЛБ 6264489, СБ 2800583, ЛГ 1346901, ВБ 5021844, 3Б 5538208, ЛГ2366809, 3Д 3301727, ЛЗ 2538308, ВИ 2308168, ЛД 9661187, ВИ 7019793, ВБ 5051415, ВД 3251030, ВИ 4814754, ЛГ 7226248, ЛД7441929, ВБ 6316959, AA 1963378, ВБ 6592110, ЛА 1877725, ВД 5119313, ЛД 1536287, MB 0341903, ВГ 0942836, ВЕ7022373, ЗБ6435846, B3 437754, ЛЗ 8690188, ЛД 9952718, БН 1573800, ВХ 4710836, 3Б 5985779, ВФ 5213534, СД 0561360, ВВ6586617, ЗД8959413, ГК 7162864, ЗД 0974671, ВБ 0694491, ВХ 9326435, ЗД 7614525, ЗФ 0234155, БР 7553312, 3Г 9178304, СГ 0561360, МА 1891576, ВД 3240617, ЛЗ 8242089, ВФ8912265, BB 2867155 - після набуття вироком чинності повернути фінансовому відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області.
Речові докази:
-мобільний телефон Nokia моделі 6700с-1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Life» та картою пам`яті на 2Gb Micro SD, коричневий чохол;
-мобільний телефон IPhone Model: A1332 EMC380A FCC ID. НОМЕР_24 IC:НОМЕР_23;
-чоловічий гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі (вісімсот вісім гривень) номіналом:
-українські гривні номіналом 500 грн. ЗД 6198096;
-українські гривні номіналом 200 грн. ЕГ 4916796;
-українські гривні номіналом 100 грн. ЗА 9499956;
-українські гривні номіналом 5 грн. НВ 0369495;
-українські гривні номіналом 2 грн. ПИ 9881217;
-українські гривні номіналом 1 грн. ПВ 4502072;
іноземною валютою номіналом 10 YUAN та карткою «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_45 , карткою «ПриватБанка» № НОМЕР_11 , посвідченням НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_8 заступника СДІМ (НОМЕР_16), видане 07.05.2014р. та дійсне до 07.05.2018р., перепусткою до лікарні, карткою Fishka ОККО НОМЕР_17, візитною карткою на ім`я ОСОБА_47 (нейрохірург Відділення нейрохірургії № 2 міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ), візитною карткою магазину дитячих іграшок, трьома фотокартками - після набуття вироком чинності повернути ОСОБА_8 за належністю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору, потерпілим.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Баришівського
районного суду        ОСОБА_51