ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 р.	Справа № 440/12496/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 р. (ухвалене суддею Кукоба О.О., повний текст якого складено 26.01.2026 р.) по справі № 440/12496/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗТОРГ» 
до  Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Донецькій області   
про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазторг» (в подальшому – ТОВ «Нафтогазторг») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (в подальшому – ДПС України), Головного управління ДПС у Донецькій області в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 р. № 97/05-99-09 про припинення ліцензій на торгівлю паливно-мастильними матеріалами.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 р. № 97/05-99-09; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 р. та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Нафтогазторг» у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний номер 36942874, як платник податків за основним місцем обліку перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Полтавська ДПІ).
Позивач 08.10.2020 р. зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та здійснює господарську діяльність через АЗС, розташовані у с. Іверське та с-щі Олександрівка Олександрівського району Донецької області, що підтверджується витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового. 
Згідно з Витягами з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального (щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним), позивач отримав ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 05290314202000045 та№ 05290314202000046 терміном дії з 24.11.2020 р. по 24.11.2025 р. 
Фахівцями контролюючого органу у період з 11.07.2025 р. по 18.07.2025 р. проведена фактична перевірка ТОВ «Нафтогазторг» за адресою: Донецька область, Олександрівський район, с-ще Олександрівка, вул. Радянська, буд. 112, за період діяльності з 01.01.2023 р. по 18.07.2025 р., за результатами якої складено акт перевірки № 4328/05-99-09-02/36942874 від 21.07.2025 р., яким встановлено порушення позивачем п. «а» абз. 6 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та п. 14 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміра- лічильника на місці відпуску наливом з акцизного складу.
ГУ ДПС у Донецькій області у період з 09.07.2025 р. по 18.07.2025 р. проведена фактична перевірка ТОВ «Нафтогазторг» за адресою: Донецька область, Олександрівський район, с. Іверське, вул. Асфальтна, буд. 26, за період діяльності з 01.01.2023 р. по 18.07.2025 р., за результатами якої складено акт № 4330/05-99-09-02/36942874 від 21.07.2025 р., яким встановлено порушення позивачем п. «а» абз. 6 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та п. 14 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміра- лічильника на місці відпуску наливом з акцизного складу.
На підставі висновків фактичної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області 08.09.2025 р. прийняте рішення № 97/05-99-09 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності, яким припинено дію ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним № 05290314202000045 та № 05290314202000046 терміном дії з 24.11.2020 р. по 24.11.2025 р. 
Не погодившись із вищевказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно із до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.
Відповідно до абзацу 1 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Абзацами 4-8 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України встанволено, що витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників. Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 р. № 3817-IX (в подальшому – Закон № 3817-IX) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Пунктом 40 частини 1 статті 1 Закон № 3817-ІХ встановлено, що ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону № 3817-ІХ, дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 46 Закону № 3817-ІХ, підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є факт необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (крім випадків, встановлених абзацом дванадцятим підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, про що у встановленому порядку повідомлено податковий орган), встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки.
Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 р. № 891 (в подальшому – Порядок № 891).
Реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів (підпункт 5 пункту 2 Порядку №891).
Згідно з п. 3 Порядку № 891 адміністратором та держателем Реєстру є контролюючий орган, який зокрема забезпечує: створення програмного продукту, що забезпечує функціонування Реєстру, приймання від розпорядників акцизних складів електронних документів для наповнення Реєстру, обробку електронних документів для наповнення Реєстру та перенесення з них даних до Реєстру, збереження даних, що містяться в Реєстрі.
Відповідно до п. 8 Порядку № 891, до електронних документів для наповнення Реєстру вноситься інформація про: витратоміри та резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства; рівнеміри, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, що проведені відповідно до законодавства.
Реєстрацією у Реєстрі розпорядників акцизних складів, акцизних складів, резервуарів, прийнятих в експлуатацію, витратомірів та рівнемірів у розрізі акцизних складів є прийняття надісланих розпорядником акцизного складу електронних документів для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 1-4 і 6 пункту 5 цього Порядку (абзац 1 пункту 15 Порядку № 891).
Інформація, що міститься в електронних документах для наповнення Реєстру та в Реєстрі, використовується посадовими особами контролюючих органів під час виконання ними функцій, передбачених підпунктом 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 та абзацом 1 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (пункт 13 Порядку № 891).
Наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 р. №944 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.01.2019 р. за № 4/32975) затверджений Формат даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі – Наказ № 944).
Відповідно до пункту 1 Розділу І Наказу № 944 Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), електронна база даних, яка містить податкову інформацію про наявність у розпорядників акцизних складів витратомірів та рівнемірів, їх серійні (ідентифікаційні) номери, відомості щодо резервуарів та акцизних складів, на яких встановлені витратоміри і рівнеміри, а також облікові дані щодо обсягів обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у розрізі резервуарів та акцизних складів.
Згідно пункту 1 Розділу ІІ Наказу № 944 Реєстр складається із записів з посиланням на електронні документи, які подаються у вигляді таких форм: довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка 1).
Пунктом 5 Розділу ІІ Наказу № 944 встановлено, що основна Довідка 1 надсилається окремо щодо кожного акцизного складу пального одноразово.
Судовим розглядом встановлено, що в акті перевірки від 21.07.2025 р. №4328/05-99-09-02/36942874 контролюючим органом зазначено, що на акцизному складі для відпуску пального АЗС у с-щі Олександрівка встановлений витратомір - лічильник АСТРА-2-07, серійний № 231003, виробник: НВ ТОВ «АСТРОН», дата випуску: 10.2023 року, який не зазначений в Довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, що надана до контролюючого органу 01.12.2020 р. вх. № 9318179046.
В акті №4330/05-99-09-02/36942874 від 21.07.2025 р. контролюючим органом зазначено, що на акцизному складі для відпуску пального АЗС у с. Іверське встановлений витратомір-лічильник АСТРА-2-07, серійний № 22.075, виробник: НВ ТОВ «АСТРОН», який не зазначений в Довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 01.12.2020 р. вх. № 9318179074.
Судовим розглядом встановлено, що у довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 01.12.2020 р. вх. № 9318179074 (таблиця 2 "Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу") зазначені відомості про витратомір з уніфікованим номером резервуара, який під`єднаний до витратоміра 5/1015690, серійний № 105 та 105/1, модель АСТРА-2-07; у довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 01.12.2020 р. вх.№ 9318179046 (у таблиці 2 "Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу") зазначені відомості про витратомір з уніфікованим номером резервуара, який під`єднаний до витратоміра 5/1015685, серійний № рівнеміра-лічильника 105 та 105/1, модель АСТРА-2-07.
Тобто, вищевказаними довідками підтверджено, що позивач 01.12.2020 р. зареєстрував у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміри-лічильники: модель АСТРА-2-07 до рівнеміра-лічильника серійний № 105 та 105/1, та модель АСТРА-2-07 до рівнеміра-лічильника серійний № 105 та 105/1.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 р. № 97/05-99-09 про припинення ліцензій на торгівлю паливно-мастильними матеріалами необґрунтоване, у зв`язку з чим піддягає скасуванню. 
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325,326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 р. по справі № 440/12496/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. . 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.А. Спаскін