Справа № 195/150/26
2/195/218/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
09.04.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області 

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – Кондус Л.А., при секретарі – Дєєвої Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - 
В С Т А Н О В И В : 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному майні у розмірі 100 236 (сто тисяч двісті тридцять шість) гривень 50 копійок.
Позовні вимоги вказаного позову до розгляду справи по суті були змінені в порядку ст. 49 ЦПК України, без зміни предмета та підстав позову (а.с. 44). 
Представник позивача — адвокат Папуга О.В. обґрунтовує заявлені вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 , у період з 13.09.2014 року по 08.10.2025 року, перебував у шлюбі з ОСОБА_2 .
За час перебування у шлюбі позивач набув права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору кіпівлі-продажу від 25.06.2015 року.  Також позивач набув права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер – 1225485500:03:001:0147, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
З вищевказаного майна позивач бажає виділити частку, що належить йому на праві спільної сумісної власності. Проте оскільки виділ у натурі частки є неможливим, бажає отримати від його колишньої дружини ОСОБА_2 , грошву компенсацію вартості його частки.
У даний час домоволодінням та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , користується відповідачка, де вона мешкає разом з їхніми дітьми, в зв`язку з чим позивач потребує коштів на придбання власного житла та облаштування свого побуту. 
 Станом на теперішній час, позивач не може дійти згоди з відповідачкою щодо вирішення питання, про поділ належного їм на праві спільної сумісної власності майна, та слати компенсаційних виплат. Вирішити спір у позасудовому порядку не вдається. 
Рух справи у суді.
Ухвалою судді 09.02.2026 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
10.03.2026 за ухвалою суду підготовче провадження закрито, справа призначена до слухання по суті.
Аргументи учасників справи. 
Представник позивача- адвокат Папуга О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.40). 
Відповідачка ОСОБА_2 також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, з яких судом встановлено наступне.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , у період з 13.09.2014 року по 08.10.2025 року, перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу від 08.09.2025 у справі № 195/1167/25 (а.с.18).
За час перебування у шлюбі позивач набув права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору кіпівлі-продажу від 25.06.2015 року (а.с.11-12).
Також позивач набув права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер – 1225485500:03:001:0147, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14). 
Вартість вищевказаного майно, а саме: домоволодіння та земельна ділянка кадастровий номер – 1225485500:03:001:0147, згідно Звіту про оцінку нерухомого №251222 від 22.12.2025, складає 200 473,00 грн. (а.с.28-30).
Позивачем також додано до матеріалів справи: копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 39703906 від 25.06.2015 (а.с.15-17), 
З вищевказаного майна позивач бажає виділити частку, що належить йому на праві спільної сумісної власності. Проте оскільки виділ у натурі частки є неможливим, позивач бажає отримати від його колишньої дружини ОСОБА_2 , грошову компенсацію вартості його частки.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з частиною 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У даний час домоволодінням та земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , користується відповідачка, де вона мешкає разом з нашими дітьми (а.с.25,26), в зв`язку з чим позивач потребує коштів на придбання власного житла та облаштування свого побуту. 
Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з приписами статті 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до положень частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною 2 ст. 183 ЦК України передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. 
Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, придбане подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. 
Відповідно до положень ч. 1 ст.364, ч. 2 ст.367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.
За змістом ст.364 ЦК України компенсація частки у спільному майні проводиться виходячи із дійсної вартості нерухомого майна. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. З метою встановлення дійсної вартості оспорюваного майна, позивачем ініційовано проведення оцінки, та отримано відповідний Звіт від 22.12.2025р., згідно якого вартість вказаного майна становить 200 473,00 грн. (а.с.28-30). 
Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Суд не вправі збирати докази за власною ініціативою. 
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Пленум Верховного Суду України Постановою "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року роз`яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. 
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. 
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивач просить суд не стягувати з відповідачки на свою користь судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити останню від відшкодування таких витрат. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, 247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя — задовольнити. 
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : 
- домоволодіння, розташованого за адресою: 
АДРЕСА_1 ; 
- земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1225485500:03:001:0147, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: 
- домоволодіння, розташованого за адресою: 
АДРЕСА_1 ; 
- земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1225485500:03:001:0147, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Виділити у власність ОСОБА_2 вказане нерухоме майно та визнати за нею право власності на нього. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільному сумісному майні у розмірі 100 236 (сто тисяч двісті тридцять шість) гривень 50 копійок. 
Припинити право власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно у зв`язку з його поділом. 
Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя:	  	Л. А. Кондус