1-кп/130/125/2026 
130/3639/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , 

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12025025130000139 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будьки Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, розлученого, працюючого у ТОВ «Жмеринський елеватор», мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше несудимого, - у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, - 

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,
представника ювенальної превенції Жмеринського РВП ОСОБА_8 ,
представника Служби у справах дітей Жмеринської міської ради ОСОБА_9 , 

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та кваліфікація кримінального правопорушення
Обвинувачений ОСОБА_3 6 листопада 2025 року, близько 22-40 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час розмови з ним умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, наніс близько десяти ударів кулаками правої та лівої руки по обличчю потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження у виді розповсюдженого синця на лівій половині обличчя. 
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України – умисне легке тілесне ушкодження.

Досліджені докази
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, винним себе визнає повністю, і пояснює, що дійсно наносив удари потерпілому, який є його сином, по обличчю при обставинах, установлених досудовим слідством і викладеними у обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. 
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена безпосередньо дослідженими та оціненими судом окремо та у їх сукупності такими доказами, як показаннями потерпілого, його законного представника, показаннями представників ювенальної превенції та Служби у справах дітей, матеріалами кримінального провадження. 
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні надає показання про заподіяння йому обвинуваченим, який є його батьком, легких тілесних ушкоджень при обставинах, встановлених у судовому засіданні. В теперішній час батько з ним примирився. Просить його ніяк не карати.
Законний представник неповнолітнього потерпілого – його мати ОСОБА_11 – у судовому засіданні надає показання, що вона в свій час співмешкала з обвинуваченим. Потерпілий ОСОБА_12 – їх спільний син. 6 листопада 2025 року обвинувачений прийшов у нетверезому стані, причіпився до сина, побив його. В даний час він примирився з сином. Тому вона підтримує клопотання свого представника про закриття судового провадження у зв`язку з примиренням.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні подає клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення. Пояснює, що у судовому засіданні не установлено систематичного вчинення насильства у сім1ї обвинуваченим, тому справу можливо закрити. 
Представники ювенальної превенції Жмеринського РВП та Служби у справах дітей Жмеринської міської ради надають показання, що сім`я ОСОБА_14 не є неблагополучною, випадків насильства у сім`ї не фіксувалось. 
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із частиною першою статті 89 Кримінального процесуального кодексу України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілого, його представників такими доказами : 
- витягом з ЄРДР від 7 листопада 2025 року про внесення відомостей по факту нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим своєму сину – за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України;
- протоколом прийняття заяви від матері потерпілого по вказаному факту;
- фотокопіфєю свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком записаний обвинувачений ОСОБА_3 ;
- висновком № 123 судово-медичної експертизи від 11 листопада – 13 листопада 2025 року, згідно з якою у ОСОБА_10 розповсюджений синець на лівій половині обличчя, який виник, невиключно 6 листопада 2025 року, від одноразової дії тупого предмета, яким мік бути і кулак, і належить до легких тілесних ушкоджень;
- довідкою РТК про те, що обвинувачений є військовозобов`язаним;
- постановою про залучення законного представника неповнолітнього потерпілого;
- довідкою про те, що фактів вчинення домашнього насильства обвинуваченим з 2024 року по теперішній час не зареєстровано;
- протоколом від 26 листопада 2025 року слідчого експерименту, у ході якого обвинувачений показав і розповів, як він наносив удари по обличчю сину під час сварки.

Оцінка доказів
Дослідивши у судовому засіданні безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 Кримінального кодексу України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому цим Кодексом. 
Всі досліджені судом докази достовірно свідчать про наявність фізичного контакту між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_3 , протиправний характер якого, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, знайшов підтвердження в ході судового слідства. 
Суд не приймає до уваги позицію представника потерпілого адвоката ОСОБА_13 щодо можливості закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення – з огляду на таке.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах від 25 лютого 2020 року у справі № 442/2191/19, від 10 березня 2020 року у справі № 531/270/19, від 19 березня 2020 року у справі № 675/813/19, від 31 березня 2021 року у справі № 155/457/20, обов`язковою умовою визнання судом злочину, пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). 
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, а саме в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження своєму сина ОСОБА_10 , що було визнано обставиною, яка обтяжує покарання – вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Отже, ОСОБА_3 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, та він мав можливість захищатися від цього обвинувачення.
За таких обставин відповідно до пункту 7 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 неможливо закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, 

Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що стороною обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілому неповнолітньому ОСОБА_10 умисне легке тілесне ушкодження, і дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України. 

Відомості щодо особи обвинуваченого
Щодо особи обвинуваченого, судом установлені такі обставини.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будьки Жмеринського району Вінницької області підтверджується ксерокопією його паспорту серії НОМЕР_1 , виданий 20 січня 2000 року Жмеринським РВУМВС України у Вінницькій області.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше несудимий, що видно з довідки від 13 листопада 2025 року.
На обліку у лікарів-нарколога та психіатра обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває і не перебував, за лікуванням останніх п`ять років не звертався, що підтверджується довідками № 1397 та № 1348 від 7 листопада 2025 року Жмеринської ЦРЛ.
Згідно з довідкою та характеристикою від 7 листопада 2025 голови квартального комітету, обвинувачений ОСОБА_3 по місцю реєстрації не проживає, громадський порядок не порушує. По АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_11 та двоє її дітей.
Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 5 січня 2026 року виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе. 

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Обставин, які у відповідності із частиною першою статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які у відповідності із частиною першою статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 

Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно зі статтею 12 Кримінального кодексу України, є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше несудимий, а також думку потерпілого, який примирився з обвинуваченим і обставини вчинення кримінального правопорушення.
Суд враховує, що виходячи з принципу справедливості покарання, суд має застосувати більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.
Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді кримінального провадження, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, як про це просить прокурор, є пропорційним та адекватним, тобто справедливим. Тому вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів – у виді штрафу у розмірі 850 грн. 
Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень
Запобіжний захід по судовому провадженню не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України і обрати йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15