КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 2-44/2011(1) Головуючий у І інстанції Савлук Т.В.
Провадження №22-ц/824/2805/2026Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Борисової О.В., Голуб С.А.,
за участі секретаря Кононової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 рокуу справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №2-44 (провадження №2/2604/1518/2012) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Пузік Юрій Олександрович, ОСОБА_8 , Брокерська контора №587 ТОВ «Отон-лтд», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання, що підстав для проведення повторної експертизи - №402 від 08.06.2004 року не було; що для проведення повторної експертизи №402 залучались документи з порушенням процесуальних норм не в повному об`ємі, про визнання недійсною довіреності від 30 грудня 1997 року та договорів купівлі-продажу та зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання добросовісними набувачами та зняття арешту з квартири, 

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т,В.) за результатами розгляду цивільної справи №2-44 (провадження №2/2604/1518/2012) ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Пузік Юрій Олександрович, ОСОБА_8 , Брокерська контора №587 ТОВ «Отон-лтд», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання, що підстав для проведення повторної експертизи - №402 від 08.06.2004 року не було; що для проведення повторної експертизи №402 залучались документи з порушенням процесуальних норм не в повному об`ємі, про визнання недійсною довіреності від 30 грудня 1997 року та договорів купівлі-продажу відмовлено.
Відмовлено у задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 до ОСОБА_7 , Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання добросовісними набувачами та зняття арешту з квартири.
5 березня 2013 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва постановлено ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_13 . Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2012 року залишено без змін.
02 вересня 2025 року (вх.№51645) до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони цивільного процесу - позивача ОСОБА_13 на її правонаступника - ОСОБА_1 , та перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення по справі №2-44 (провадження №2/2604/1518/2012).
Мотивуючи свою позицію щодо підстав для перегляду судового рішення ОСОБА_1 посилається на той факт, що він є правонаступником ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ відносно вказаних спадкодавців, тому, на його думку, має право, як правонаступник сторони цивільного процесу, звернутися до суду із заявою про перегляд ухваленого судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №2-44 (провадження №2/2604/1518/2012). Відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 в частині вимог щодо заміни сторони цивільного процесу (позивача у справі) її правонаступником.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №2-44 (провадження №2/2604/1518/2012), оскільки заяву подано фізичною особою, яка не є стороною у справі , не брала участь у справі, та відсутні докази, які мали підтвердити, що суб`єкт звернення є правонаступником однієї із сторін цивільного процесу.
Щодо заяви про заміну сторони правонаступником, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про заміну сторони цивільного процесу (п.1 прохальної частини заяви за нововиявленими обставинами), оскільки на час звернення з цією заявою до суду розгляд цивільної справи завершено шляхом ухвалення судового рішення, яке було предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій, в той же час заміна сторони цивільного процесу (позивача, відповідача, третьої особи) після завершення розгляду справи по суті не передбачено цивільним процесуальним законодавством.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , який, посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що суд безпідставно відмовив йому у залученні до участі у справі, як правонаступника померлої ОСОБА_13 , не давши належної оцінки поданим заявником доказам, підтверджуючим правонаступництво.
Так, суд не врахував норми ст. 76-77 ЦПК України, згідно із якими витяг зі спадкового реєстру та довідка про коло спадкоємців є належними та допустимими доказами, оскільки вони видані компетентним органом та підтверджують юридично значущі факти. Відмова суду надати оцінку цим доказам, на думку скаржника, є прямим порушенням процесуального закону.
Скаржник зазначає, що такі дії суду суперечать принципу верховенства права та практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої судове рішення повинно містити належне обґрунтування та відповідь на всі істотні доводи сторін.
Твердження суду про те, що заміна сторони у цивільному процесі після завершення розгляду справи по суті не передбачена цивільним процесуальним законодавством, апелянт вважає помилковим. Вказує, що у відповідності до ч. 1 ст. 55 ЦПК України заміна сторони можлива на будь-якій стадії розгляду справи, що охоплює і стадію апеляційного, касаційного перегляду, перегляду за нововиявленими чи виключними обставинами, а також стадію виконання судового рішення.
Відзивів на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшло.
Відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).
У судове засідання, призначене на 01 квітня 2026 року скаржник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до вимог процесуального законодавства, подав до Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі. 
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на безпідставність її доводів, просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства, про причини неявки суд не повідомляли.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
У даній справі судом першої інстанції встановлено з мотивувальної частини судового рішення, ухваленого Дніпровським районним судом міста Києва 24 жовтня 2012 року, наступні обставини:
« ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_15 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві 04 листопада 2009 року (актовий запис №19861). (а.с.42 т.5)
Відповідно до п.6 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
В межах розгляду даної справи, на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2010 року, яка залишена без змін за ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2010 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2011 року, провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_15 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Пузік Юрій Олександрович, ОСОБА_8 , Брокерська контора №587 ТОВ «Отон-лтд», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання, що підстав для проведення повторної експертизи - №402 від 08.06.2004 року не було; що для проведення повторної експертизи №402 залучались документи з порушенням процесуальних норм не в повному об`ємі, про визнання недійсною довіреності від 30 грудня 1997 року, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, - закрито.
Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_13 , ОСОБА_2 до ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Пузік Юрій Олександрович, ОСОБА_8 , брокерська контора №587 ТОВ «Отон-лтд», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання, що підстав для проведення повторної експертизи - №402 від 08.06.2004 року не було; що для проведення повторної експертизи №402 залучались документи з порушенням процесуальних норм не в повному об`ємі, про визнання недійсною довіреності від 30 грудня 1997 року; про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири; про визнання недійсним договору дарування - закрито в частині позовних вимог про визнання недійсним договору дарування. (а.с.76-79 т.6)
В подальшому, на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2011 року позов ОСОБА_13 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_13 додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_15 , терміном на три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду. (а.с.128-129 т.7)
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 жовтня 2011 року позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_13 право власності на рухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого сина ОСОБА_15 . (а.с.164-166 т.7)
Рішенням апеляційного суду міста Києва від 12 червня 2012 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 задоволено. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування за законом скасовано та ухвалене нове рішення наступного змісту. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовлено в повному обсязі. (а.с.237-239 т.7)
Як встановлено у мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції: «Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог ОСОБА_13 суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира належала ОСОБА_15 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що квартира АДРЕСА_1 на час винесення оскаржуваного рішення понад дванадцять років перебувала у власності інших осіб, зокрема апелянтів, на підставі договору купівлі-продажу.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини належать права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.
Виходячи із зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 не входить до маси спадкового майна, а тому не могла бути предметом визнання права власності на неї в порядку спадкування за законом»
Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №2-44 (провадження №2/2604/1518/2012), суд першої інстанції виходив із того, що заяву подано фізичною особою, яка не є стороною у справі, не брала участь у справі, та відсутні докази, які мали підтвердити, що суб`єкт звернення є правонаступником однієї із сторін цивільного процесу.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
У пункті 1 частини першої статті 424 ЦПК України визначено, що із вказаної підстави заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Частиною третьою статті 42 ЦПК України передбачено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. 
Отже, з аналізу змісту вказаних норм можна дійти висновку, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами можуть бути подані учасниками справи, в цьому випадку заявник і заінтересована особа.
При цьому учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).
Таким чином, право подавати заяву про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають учасники справи.
ОСОБА_1 не брав участі у розгляді даної справи №2-44/2011 (1), не є учасником справи, а тому відповідно до вимог закону не може звертатись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не має права на подання заяви про перегляд судового рішення, ухваленого Дніпровським районним судом міста Києва в межах розгляду цивільної справи №2-44/2011 (1).
Щодо вимог заявника про заміну позивачів ОСОБА_15 та ОСОБА_13 їхнім правонаступником - ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано зазначав, що на час звернення з цією заявою до суду розгляд цивільної справи завершено шляхом ухвалення судового рішення, яке було предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій, в той же час заміна сторони цивільного процесу (позивача, відповідача, третьої особи) після завершення розгляду справи по суті не передбачена цивільним процесуальним законодавством.
Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами.
Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України) (див. пункти 79, 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24)).
У даній справі рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2012 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 березня 2013 року, в задоволенні  позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Пузік Юрій Олександрович, ОСОБА_8 , Брокерська контора №587 ТОВ «Отон-лтд», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання, що підстав для проведення повторної експертизи - №402 від 08.06.2004 року не було; що для проведення повторної експертизи №402 залучались документи з порушенням процесуальних норм не в повному об`ємі, про визнання недійсною довіреності від 30 грудня 1997 року та договорів купівлі-продажу відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 до ОСОБА_7 , Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , орган опіки та піклування Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання добросовісними набувачами та зняття арешту з квартири відмовлено.
Вказане судове рішення не передбачає примусового виконання, а лише констатує відсутність порушеного права позивачів.
З огляду на вказане, у даній справі правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у справі правонаступником, оскільки розгляд даної справи завершено ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, яке набрало законної сили.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки поданим заявником доказам, які підтверджують правонаступництво, не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, оскільки підставою для відмови у задоволенні заяви стала не відсутність таких доказів, а відсутність підстав для розгляду такої заяви у справі, провадження у якій завершено.
Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справ, підстави для її зміни чи скасування та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 20.04.2026 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді : О.В. Борисова

С.А. Голуб