Справа № 639/950/26
Провадження № 3/639/313/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року   м. Харків

Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Мілов Д. В., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580752 від 01.02.2026 водій ОСОБА_1 01.02.2026 о 16-25 год. в м. Харків, шосе Карачівське, 18 км, керував транспортним засобом Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А у лікаря-нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Під час судового розгляду  ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Шевченко Д. С. заперечували проти складеного вищевказаного адмінпротоколу, просили закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Зокрема, зазначали, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому адмінпротокол щодо останнього мав складатись не за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за ст. 172-20 КУпАП, й відповідно огляд  ОСОБА_1 на стан сп`яніння мав проводитись у порядку, встановленому ст. 266-1 КУпАП. На підтвердження своїх доводів долучили копію довідки начальника відділу кадрів в/ч НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України (про те, що  ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у в/ч НОМЕР_2 з 17.02.2025), а також медичну документацію про отримання 20.07.2025  ОСОБА_1 травми під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини (Акубаротравма. Посттравматична двобічна комбінована приглухуватість. Термічний опік полум`ям І-ІІА ступеню обличчя, грудей зліва, обох плечей).
Крім цього, звертали увагу, що коли працівники поліції 01.02.2026 зупинили автомобіль Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , то вони не повідомили ОСОБА_1 жодних визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для його зупинки. Після цього працівники поліції одразу запитали ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь, на що ОСОБА_1 відповів, що не вживав. Не зважаючи на це, не повідомляючи ОСОБА_1 жодних встановлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від запропонованого працівниками поліції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вважав їх вимоги незаконними та безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є будь-яка осудна особа, яка керує транспортним засобом у віці, з якого настає адміністративна відповідальність, а передбаченого статтею 172-20 - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів.
Згідно із частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та/або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суди в кожному конкретному випадку мають встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини четвертої статті 24 Закону № 2232-ХІІ (лист голови ККС ВС від 17.12.2025 № 748/0/158-25 щодо застосування приписів КУпАП під час розгляду проваджень про адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців і КПК України у ході розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність прокурора).
Долучені  ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Шевченко Д. С. докази, зокрема копія довідки начальника відділу кадрів в/ч НОМЕР_2 ДПС України (про те, що  ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у в/ч НОМЕР_2 з 17.02.2025), а також медична документація про отримання 20.07.2025  ОСОБА_1 травми, під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, - містять загальні відомості про проходження  ОСОБА_1 військової служби та виконанням ним відповідних службових обов`язків, однак не підтверджують факт виконання ним обов`язків військової служби, визначених у ч. 4 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ, на момент вчинення діяння, а саме 01.02.2026 о 16-25 год. в м. Харків, шосе Карачівське, 18 км, як це зазначено в адмінпротоколі щодо  ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 580752 від 01.02.2026.
З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шевченко Д. С. про те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому адмінпротокол щодо останнього мав складатись не за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за ст. 172-20 КУпАП, й відповідно його огляд на стан сп`яніння мав проводитись у порядку, встановленому ст. 266-1 КУпАП, - є безпідставними.

Разом із цим, на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 580752 від 01.02.2026 долучено наступні докази: 
- довідку облікових даних НАІС ДДАІ, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 ;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (не містить дати його складення), відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Drager 6820;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А. При цьому в направленні не зазначено на проходження огляду щодо якого саме сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого) його складено;
- рапорт поліцейського УПП в Харківській області ДПП Петухова М. Г.;
- відеозаписи з бодікамери працівника поліції (473222) з місця події від 01.02.2026.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху).
Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право або зобов`язаний зупиняти транспортні засоби. 
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Разом із цим, на долучених до адмінпротоколу серії ЕПР1 № 580752 від 01.02.2026 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відеозаписах з місця події від 01.02.2026 видно, що працівники поліції зупиняють автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не повідомляють жодних підстав для його зупинки, одразу запитали ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь, на що ОСОБА_1 відповів, що не вживав. Не повідомляючи ОСОБА_1 жодних встановлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від запропонованого працівниками поліції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 неодноразово запитував у працівників поліції чи здійснюється відеозапис на наявні у них бодікамери.

На переконання суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів наявності передбачених у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580752 від 01.02.2026, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів встановлення працівниками поліції та повідомлення ОСОБА_1 щодо наявності у останнього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, які б давали право працівникам поліції провести огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, або у відповідному закладі охорони здоров`я, як це визначено, зокрема, в Інструкції № 1452/735.
Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.
Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.
У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та вимоги працівників поліції щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що передували складенню протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були відсутні підстави для вимоги проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, тому всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього ж Кодексу.
Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 278, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова в Харківський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя    Д. В. Мілов