Справа № 442/1202/26
Провадження №3/442/328/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

15 квітня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання якого: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584318 від 06.02.2026, ОСОБА_1 06.02.2026 о 10 год 00 хв на автодорозі Т-1402 керував транспортним засобом марки ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Урдей М.Ф. про закриття провадження у даній справі. Зазначає, що з вищевказаним протоколом ОСОБА_1 не погоджується, свою вину не визнає. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься диск з відеозаписами, на якому є два відеофайли. Так, перший відеофайл - відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, зроблений у салоні службового автомобіля поліції. На моніторі фіксується дата та час проведення відеозапису - 03.10.2028 у період з 04 год. 40 хв. 54 сек. до 04 год. 42 хв.17 сек. загальною тривалістю 01 хв. 22 сек. На вказаному відео фіксується розмова між працівником поліції та ОСОБА_1 , останній розгублений та психологічно подавлений, повідомляє своє прізвище, ім?я та по батькові, яким транспортом він керував і що випив вчора 150 грам алкоголю. На пропозицію поліцейського їхати на огляд в лікарню відмовився. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп?яніння на місці шляхом продуття Алкотестера Драгер на 42 секунді відеозапису погодився. Поліцейський погрозливо ще раз перепитав його, чи він буде проходити огляд на місці, тоді ОСОБА_1 , будучи заляканим та психологічно подавленим, відмовився. Після цього працівник поліції повідомив йому, що на нього буде складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння і відсторонив його від керування транспортним засобом. На цьому відеозаписі немає факту зупинки транспортного засобу, складання поліцейським протоколу, акту огляду на стан сп?яніння, як вручають копію цього акту огляду та як зачитують йому його права. Також час та дата проведення відеозапису є неможливими, так як згідно з монітором відеозапис відбувається 03 жовтня 2028 року з 04 год. 40 хв. 54 сек. до 04 год. 42 хв. 17 сек., а згідно з протоколом подія відбувалася в денний час доби 06 лютого 2026 року в період з 10.00 год. до 10.30 год. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено поліцейським 06.02.2026 о 10 год. 26 хв. 57 сек. 
Таким чином, сторона захисту вважає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння поліцейським здобута поліцейськими шляхом психологічного тиску, маніпуляцій, погроз та залякувань примусовим відправленням до ТЦК, введення останнього в оману, користуючись його емоційно подавленим та наляканим станом, що є протиправним і з порушенням чинного законодавства.
Другий відеозапис - відеофайл «Video» зроблений бортовим відеореєстратором службового автомобіля поліції без звуку та без фіксування дати і часу, тривалістю лише 02 хв. На даному відеозаписі видно, як службовий автомобіль поліції наздогнав вантажний автомобіль ГА3-66 д.н.з НОМЕР_1 , який на вимогу проблискових маячків поліцейського автомобіля, увімкнувши правий сигнал повороту, зупинився на узбіччі дороги та водій вантажівки увімкнув сигнал аварійної зупинки. Службовий автомобіль поліції зупинився у слід за вантажівкою і з неї вийшов працівник поліції, який підійшов до вантажівки з боку водія і став до водія розмовляти. Їхню розмову не було чути, так як відеозапис здійснювався без звукозапису. На цьому відео закінчилось і більше ніяких подій не фіксувалося. 
На цих відеозаписах відсутній факт зупинки працівниками поліції вантажного автомобіля ГАЗ-66 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , а є лише відеозапис примусової його зупинки вже після складання на водія протоколу про адміністративне правопорушення та повернення йому документів. Таким чином, працівники поліції обманним шляхом видали цей відеозапис як факт фіксування зупинки автомобіля ГА3-66 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ще до оформлення відносно даного водія матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім цього, як видно на відеозаписах, доданих до матеріалів про адміністративне правопорушення, за увесь час з моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп?яніння в медичному закладі ніким із працівників поліції не виписувалося і вручено не було.
Працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення та всі інші документи без участі свідків та без належної відеофіксації. Зважаючи на вказане, просить суд задоволити подане клопотання.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі та зазначив, що 06.02.2026 близько 09 год 50 хв він їхав на роботу з м.Стрий в сторону м.Самбір на службовому вантажному автомобілі марки «ГА3-66», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Георозвідка». Їхав з допустимою швидкістю, автомобіль був справний, правил дорожнього руху не порушував. На Перехресті Героїв, в напрямку Дрогобича, поблизу автозаправки "ОККО" його зупинив працівник поліції. Увімкнувши правий поворот, він з?їхав на узбіччя дороги, зупинив машину і вимкнув двигун. У цей час до нього підійшов поліцейський у форменному одязі, але без світловідбиваючого жилета, який не представившись та не назвавши причину зупинки керованої ним вантажівки, зразу став вимагати від нього пред?явити документи. Він надав поліцейському своє посвідчення водія, технічний паспорт автомобіля та шляховий лист. Працівник поліції наказав дихнути на нього, щоб визначити, чи перебуває він у стані сп?яніння. Він дихнув на поліцейського, після чого останній запропонував йому пройти огляд на стан сп?яніння та продути в Алкотестер Драгер, на що він без вагань погодився. Він був тверезий, алкоголь не вживав, оскільки на роботі щоразу перед виїздом всі водії проходять огляд на стан алкогольного сп?яніння. У цей день він також перед виїздом пройшов у лікаря огляд на стан алкогольного сп?яніння і результат показав, що він тверезий, про що сказав працівнику поліції. Пізніше він сів у службовий поліцейський автомобіль на передне пасажирське сидіння, працівник поліції сів за кермо цього автомобіля, увімкнув на передній панелі автомобіля свою службову бодікамеру і запропонував йому дмухнути в алкотестер Драгер. Він дмухнув у нього, Алкотестер показав нуль, тобто ніякого позитивного результату. Працівник поліції, будучи незадоволеним цим результатом, сказав йому ще раз продути в Алкотестер. При цьому, в цей час вимкнув свою бодікамеру. Продувши другий раз в цей прилад, працівник поліції став щось приглядати до приладу, сказавши при цьому, що цей алкотестер показав чомусь малий результат - десь близько 0,2 проміле і цей результат його не задовільняє. Тоді він, за наслідками цього огляду за допомогою Алкотестера Драгер, звернувся до поліцейського, щоб той роздрукував цей результат і дав чек проведеного тестування йому на руки. Проте, будучи знову не задоволений цим результатом, поліцейський сказав, що цей прилад, мабуть, несправний, а тому буде діяти по-іншому. Після цього впродовж пів години згаданий поліцейський став психологічно давити на нього, лякати його працівниками ТЦК та почав кричати, висловлюватися нецензурною лайкою і схиляти його до того, щоб він під запис на бодікамеру визнав, що вчора випив 150 грам горілки, а тому відмовляється від проходження огляду на стан сп?яніння. Поліцейський став проводити репетицію з ним, як він має себе поводити під час відеозйомки на бодікамеру та що повинен у цей час говорити. При цьому, пригрозивши йому, що у випадку, якщо він щось не так скаже, то опиниться в іншому місці - в ТЦК на вул.Шевченка в Дрогобичі. На це він пояснив, що в нього є бронь. Якщо працівники поліції його хочуть відвезти в ТЦК, він має повідомити на роботі своє керівництво, щоб хтось приїхав і забрав його вантажівку. Ця відповідь ще більше розлютила поліцейського, а тому працівник поліції з більшим зусиллям та психологічним тиском став вимагати від нього зізнання під відеозапис у вживанні алкоголю та відмови від проходження огляду на стан сп?яніння. Будучи емоційно втомленим та психологічно подавленим від крику та словесних погроз поліцейського, він погодився під відеозапис на бодікамеру поліцейського сказати те, що минулого дня він випив 150 грам алкоголю і від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння відмовляється. Після того, як він на відеокамеру повторив слова, які наказав йому говорити поліцейський, останній сказав йому сідати у вантажівку та їхати в сторону Дрогобича, а вони його наздоженуть та повернуть йому документи, які вилучили у нього. Проїхавши міст на в?їзді в м.Дрогобич по вулиці Стрийській, його машину наздогнав поліцейський автомобіль з увімкненими проблисковими маячками, який їхав увесь час слідом за ним. На їхню вимогу він зупинив свою вантажівку на узбіччі дороги і поліцейська машина зупинилась позаду нього. З цього автомобіля поліції вийшов поліцейський, який перед тим складав на нього протокол, і підійшовши до його вантажівки з водійської сторони, повернув йому технічний паспорт на вантажівку, шляховий лист та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом взамін вилученого його посвідчення водія. 
Ніхто з працівників поліції в його присутності не виписував йому направлення до медичного закладу для проведенння огляду на стан алкогольного сп`яніння. Про наявність направлення та акту йому стало відомо лише після ознайомлення адвоката з матеріалами справи в суді.
Також він зауважив, що нікого із сторонніх осіб, під час розмови з поліцейськими, біля них не було, ніхто із працівників поліції в його присутності не виписував йому направлення до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Урдей М.Ф., дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне задоволити клопотання та закрити провадження у справі, зважаючи на наступне.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, визначальними для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, є не тільки факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння чи перебування у такому стані, а й встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.
У той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 , а надто, з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 №28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
З відтвореного відеозапису встановлено, що такий не є безперервним, фіксація події ведеться не з початку зупинки транспортного засобу і не до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, дата (2028 рік) та час події, інших дій працівників поліції, що відображений на відеозаписах, не співпадають з датою та часом, що зазначений працівниками поліції у долучених до матеріалів справи документах, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, що унеможливлює беззаперечне встановлення усіх обставин справи та не спростовує доводи захисника. Крім того, слід звернути увагу, що водій на першу пропозицію працівника поліції щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер погодився такий пройти, проте, працівник поліції проігнорував це та очікував негативної відповіді ОСОБА_1 .
Працівником поліції фактично не було оголошено ознак алкогольного сп`яніння, при цьому, не вчинено жодних дій для їх встановлення. 
У той же час, з відеозаписів вбачається відсутність у ОСОБА_1 тремтіння пальців рук чи інших ознак сп`яніння. Зокрема, на переконання судді, працівниками поліції не з`ясовано та не встановлено достатніх підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.
Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 , а також відмови водія від проведення огляду на стан аклкогольного сп`яніння за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №584318 від 06.02.2026.
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд, який викладено у постанові 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).
Отже, достатніх належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять.
Тобто, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 130, 247, 251, 266, 276, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.М. Грицай