РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року 
м. Рівне

Справа № 559/2354/13-ц
Провадження № 22-ц/4815/419/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання – Хлуд І.П.,

учасники справи: 
скаржник –  ОСОБА_1 ,
особа, рішення/дії 
якої оскаржуються – Відділ примусового виконання рішень 
Управління забезпечення примусового виконання рішень в 
Одеській області Південного міжрегіонального управління 
Міністерства юстиції (м. Одеса)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року (постановлену у складі судді Макеєва С.В.) у справі за скаргою  ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Скаргу обґрунтовувала тим, що вона, маючи намір реалізувати своє право на реєстрацію та відчуження нерухомого майна дізналася у нотаріуса про наявність відомостей щодо неї як боржника на підставі виконавчого провадження ВП №54157569. Згідно інформації отриманої з Єдиного реєстру боржників наявні наступні відомості щодо неї як боржника на підставі виконавчих проваджень - ВП № 54157569: у період з 19.06.2017 до 10.07.2018 на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №54157569 з примусового виконання виконавчого листа №559/2354/13-ц виданого 29.10.2013 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" кредитної заборгованості в сумі 7993238,36 грн. 
27.06.2018 року вищезазначене виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження". 
З огляду на це, не виключення відомостей про неї з Єдиного реєстру боржників, яке зобов`язаний здійснити державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перешкоджає здійсненню її майнових прав.
Просила суд зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового сконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виключити інформацію щодо неї за виконавчим провадженням ВП №54157569.
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено.
Ухвала суду мотивована необґрунтованістю поданої ОСОБА_1 скарги, оскільки жодних доказів на підтвердження підстав для винесення виконавцем постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, згідно п.24 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, скаржником не подано. 
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2  12 грудня 2025 року оскаржила її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі вказує, що Інструкція №512/5 передбачає можливість державного виконавця самостійно забезпечити виключення відомостей щодо особи з Єдиного реєстру боржників, однак для вчинення таких дій необхідним є підтвердження, зокрема, наведених у пункті 23 розділу III Інструкції №512/5 обставин та умов.
Законом №1404-VIII не врегульований порядок виключення боржника з Єдиного реєстру боржників особи за обставин, які склалися у цій справі.
Відповідачем не були надані докази повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документа для примусового виконання, у той час як на сьогодні строк для його повторного пред`явлення до виконання закінчився.
Зазначає, що її подальше перебування у статусі постійного боржника у зв`язку із наявністю у Єдиному реєстрі боржників відомостей, внесених при відкритті виконавчого провадження ВП № 54157569, при тому що стягувач не пред`являв виконавчий документ до виконання повторно і відсутні судові рішення про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є невиправданим та непропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.
Просить суд скасувати ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року та задовольнити її скаргу.
11 лютого 2026 року ОСОБА_1 подано до апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я та необхідністю залучення до усті у справі її представника – адвоката Терещука Ю.О. 
Як роз`яснено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2025 року у справі № 990SCGC/7/24 (провадження № 11-74сап24) відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а саме неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, оскільки неявка у судове засідання однієї зі сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.
Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи за заявою ОСОБА_3 апеляційний суд враховує, що явка сторін у судове засідання у цій справі не визнана судом обов`язковою, заявниця не надала жодних доказів, на підтвердження погіршення стану здоров`я. У матеріалах справи наявні всі необхідні документи та докази для розгляду справи, а заявниця письмово виклала свою позицію у поданій нею апеляційній скарзі.
З урахуванням наведеного вище, клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №54157569 з примусового виконання виконавчого листа №559/2354/13-ц виданого 29.10.2013 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" кредитної заборгованості в сумі 7 993 238,36 грн.
27.06.2018 року вищезазначене виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". 
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", яка регламентує оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Вважаючи, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був зобов`язаний виключити відомості про неї з Єдиного реєстру боржників, оскільки виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії ДВС. 
Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначений ч. 7 ст. 9 Закону "Про виконавче провадження". 
Так, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" або постанови, передбаченої ч. 4 ст. 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Виконавчий лист у провадженні № 54157569 повернуто стягувачу 27.06.2018 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", через відсутність майна боржника, на яке може бути звернене стягнення, що не є підставою для виключення інформації про боржника з реєстру боржників, згідно ч.7 ст.9 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до пункту 6 розділу XI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, автоматизована система виконавчого провадження виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3,11 частини першої статті 37 Закону; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. 
Пунктом 24 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, визначено, що за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. 
Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувану (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувана, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувану наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувану (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення. 
Встановлено, що у виконавчому провадженні № 54157569, державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2017 зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 799 323, 83 грн. Відомості щодо сплати виконавчого збору боржником відсутні. За умови наявності у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати виконавчого збору, немає правових підстав для винесення органом ДВС постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
За встановлених обставин, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи та застосовано правові норми, які підлягали до застосування, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.