Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1161/24
Провадження №  2/945/247/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року 
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
встановив:
16 травня 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет” (далі - відповідач) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач  ОСОБА_2 посилався на те, що 01 травня 2024 року йому надійшло смс повідомлення про блокування його пенсійного карткового рахунку. Після звернення позивача до банку, працівники банку повідомили позивачеві про те, що старшим державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06 вересня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66683087, з виконання виконавчого напису № 32079 від 07 травня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет” заборгованості у розмірі 25971 грн. 06 коп.
23 грудня 2023 року державним виконавцем, в межах виконавчого провадження № 66683087, винесено постанову про арешт коштів боржника.
На думку позивача, виконавчий напис № 32079, вчинений 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, не враховано невідповідність стягнутої за виконавчим написом суми дійсному розміру заборгованості, оскільки вся сума кредиту була сплачена позивачем у повному обсязі, а також нотаріусом не взято до уваги той факт, що боржнику взагалі не була направлена претензія кредитора. Крім цього, з інформації, що міститься у виконавчому написі № 32079 від 07 травня 2021 року, не слідує, що приватним нотаріусом перевірено нотаріальне посвідчення кредитного договору, за невиконання умов якого, цей напис було вчинено.
Посилаючись на викладене вище, позивач просив суд визнати виконавчий напис №  32079, вчинений 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2024 року вказану позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет” про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити у справі підготовче судове засідання.
До участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича та Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
12 липня 2024 року від представника відповідача, до початку розгляду справи по суті. на електронну адресу суду надійшли клопотання про врегулювання спору за участю судді, а також заява про визнання позивачем позовних вимог. 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет” про врегулювання спору за участю судді.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2025 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/1161/24 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та призначити справу до судового розгляду по суті. 
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, при цьому 26 травня 2025 року його представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити; розгляд справи представник позивача просив проводити за його відсутності.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет”, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин.
Суд дослідив матеріали справи та встановив таке:
07 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис № 32079 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет”, якому Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” відступлено право вимоги, на підставі Договору про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року, за Кредитним договором № 593/704593 від 23 травня 2008 року, укладеним між первісним кредитором - Акціонерним товариством “Індустріально - експортний банк” і ОСОБА_2 , у розмірі: 25921,06 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одна) гривня 06 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок - плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25971,06 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) гривня 06 копійок (а. с. 10).
06 вересня 2021 року державним виконавцем Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кушніром Русланом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66683087, з виконання виконавчого напису № 32079 від 07 травня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет” заборгованості у розмірі 25971 грн. 06 коп. (а. с. 7).
23 грудня 2023 року старшим державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котовською Надією Василівною винесено постанову, в межах виконавчого провадження № 66683087, про арешт коштів боржника ОСОБА_2 (а. с. 8, 9).
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України “Про нотаріат” та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України “Про нотаріат”).
Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України “Про нотаріат”).
Згідно з положеннями ст. 87 Закону України “Про нотаріат” для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України “Про нотаріат” визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до п. 3.4. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Пунктом 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
У свою чергу, згідно з положеннями п. 3.5. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Зазначений пункт Переліку було внесено до Постанови № 1172 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року “Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".
Разом з тим, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року “Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів”, в частині внесення п. 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, визнано незаконною та нечинною з дня її прийняття (постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року).
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета - заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Спірний виконавчий напис № 32079, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 07 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, доказів на підтвердження того, що укладений між первісним кредитором - Акціонерним товариством “Індустріально - експортний банк” і ОСОБА_2 Кредитний договір № 593/704593 від 23 травня 2008 року, який був наданий банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, матеріали справи не містять, тому наявні підстави вважати, що вчинення виконавчого напису нотаріусом відбулось з недотриманням умов його вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.
Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису № 32079, 07 травня 2021 року, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. 
Крім цього, відповідач не направив позивачу претензію про сплату заборгованості за кредитним договором.
Отже, позивач  ОСОБА_2  до вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, був позбавлений можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.
Таким чином, суд встановив фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідив докази у їх сукупності і дійшов висновку, що виконавчий напис № 32079, вчинений 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. 
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з положеннями ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача;
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Отже, позивачу ОСОБА_2 належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_2 при поданні позову за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08408337/1 16 травня 2024 року, що складає 605 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 141 , ч. 1 ст. 142, ч. ч. 1, 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 32079, вчинений 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет”, якому Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Груп Фактор” відступлено право вимоги, на підставі Договору про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року, за Кредитним договором № 593/704593 від 23 травня 2008 року, укладеним між первісним кредитором - Акціонерним товариством “Індустріально - експортний банк” і ОСОБА_2 , у розмірі: 25921,06 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одна) гривня 06 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок - плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25971,06 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) гривня 06 копійок.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінпром Маркет” (Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А, оф. 204; ЄДРПОУ 433113446) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_2 при поданні позову за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08408337/1 16 травня 2024 року, що складає 605 грн. 60 коп.
Фінансовому органу Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області повернути позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_2 при поданні позову за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08408337/1 16 травня 2024 року, що складає 605 грн. 60 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова