Справа № 214/6874/24
2/214/1786/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
11 березня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого – судді Попова В.В., 
при секретарі – Кікіни А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять суд встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року, а також визнати за  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/8 кожному.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року, позивачам, їх дочці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира  АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя 1/4 частки вказаної квартири. З метою прийняття вказаної спадщини після смерті дочки, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Мариненко В.А., однак отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки наданий ними правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року, містить незастережені виправлення у написанні ім`я спадкодавця та для вирішення цього питання їм було рекомендовано звернутись до суду. 
Ухвалою судді від 11.11.2024 року прийнято до розгляду вказаний позов, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. Разом з тим, витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мариненко Віти Анатоліївни засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивачів у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивачів.
Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак до суду не з`явилась, але матеріали справи містять надану представником письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою ст. 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.10.1984 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
07 вересня 2007 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управляння юстиції Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , про що було зроблено відповідний актовий запис за №526. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 ». 
16 лютого 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управляння юстиції Дніпропетровській області розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №39 від 16.02.2010 року. Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишилось без змін.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дніпропетровської області від 07.05.2010 року. 
Як убачається зі змісту позову, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, а саме належну за життя 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1 .
З метою отримання свідоцтв про прийняття спадщини за законом, позивачі, як спадкоємці першої черги, звернулись до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Мариненко В.А., з відповідними заявами про прийняття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Мариненко В.А. від 30.07.2024 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки наданий спадкоємцями правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року, містить незастережені виправлення у написанні ім`я спадкодавця.
Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 . 
Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. 
Відповідно до довідки №211389 Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 04.07.2024 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31 грудня 2012 року, частка квартири АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі №191п-147-147 на ім`я « ОСОБА_9 » на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року.
Разом з тим, згідно наданих позивачами копій документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_4 , диплому бакалавра серії НОМЕР_5 від 24.12.2007 року, диплому спеціаліста серії НОМЕР_6 від 26.12.2008 року, зазначені документи видано на ім`я ОСОБА_10 . 
Окрім того, згідно відомостей з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, довідки про реєстрацію місця проживання, які знаходяться в матеріалах спадкової справи, заведеної щодо спадщини померлої ОСОБА_3 , що надійшла у виконання ухвали суду в частині витребування доказів, місцем проживання ОСОБА_3 значиться квартира АДРЕСА_1 . 
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд уважає, що факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року, підтверджується письмовими доказами, копії яких є в матеріалах справи, що вказує на наявність технічної помилки при зазначенні у ньому ім`я ОСОБА_10 , що надає суду можливість та підстави для встановлення даного факту та, що, в свою чергу, має для позивачів юридичне значення, оскільки необхідне для подальшої можливості оформлення документів на спадщину.
Стосовно позовних вимог щодо визнання за позивачами права власності в порядку спадкування на частку вказаної квартири, суд зазначає наступне. 
Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.1.) умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартири, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. 
Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом.
Як визначено ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Так, із матеріалів справи убачається, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт та спадкових договорів не складала та нотаріально не посвідчувала.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Так, як убачається з матеріалів справи, до кола спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать позивачі – ОСОБА_1 , який є її батьком та ОСОБА_2 , яка є її матір`ю. Інших спадкоємців першої черги немає. Заяви спадкоємцями до нотаріальної контори були подані у 6-ти місячний термін після смерті спадкодавця.
Таким чином, позивачі будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті дочки, бажаючи прийняти спадщину, що відкрилась після її смерті, звернулись з відповідними заявами до приватного нотаріуса та враховуючи при цьому відсутність в матеріалах дослідженої судом спадкової справи, відкритої до майна померлої ОСОБА_3 , відомостей про наявність інших спадкоємців першої черги, які бажають прийняти спадщину після її смерті, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після смерті дочки на належну останній, за життя, 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/8 частці за кожним.
Разом з тим, у зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню, між тим позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь понесених судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 364, 368, 370, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити факт належності, за життя, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2000 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-157 від 11.02.2000 року.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/8 частку квартириАДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на 1/8 частку квартириАДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.