Справа № 576/505/26
Провадження № 2-а/576/8/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року м. Глухів

Глухівськийміськрайонний суд Сумської області
суддя	Усенко Л.М.	
секретар судового засідання	Бірюк О.І.	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу	№ 576/505/26	
за позовом	ОСОБА_1 	
до 	1. Головного управління Національної поліції в Сумській області 2. старшого сержанта Конотопського РВП Головного управління Національної поліції в Сумській області Позовного Олега Володимировича	
про	визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності	
учасники справи та представники:	не викликались 	

ВСТАНОВИВ:
04 березня 2026 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Бикова Д.О. звернувся із вказаним адміністративним позовом до суду, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 6707443 від 22.02.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, стягнути з ГУНП в Сумській області на користь позивача 665,60 грн судового збору.
Позов мотивовано тим, відповідно до спірної постанови 22.02.2026 о 14-49 год він керував транспортним засобом Нісан Санні, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого був відсутній передбачений конструкцією транспортного засобу бампер, чим порушив п. 31.4.7.е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Позивач вважає вказану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.
ОСОБА_1 не заперечує факту відсутності переднього бампера на момент виявлення порушення поліцейськими. Того дня автомобіль перебував у справному стані та з наявністю переднього бампера, але під час руху по автодорозі з незадовільним покриттям передній бампер відпав з причин, які не залежали від волі водія, а відповідно без наявності в його діях умислу. Згідно з п. 31.5 ПДР України позивач рухався найкоротшим шляхом до місця стоянки та ремонту, про що і повідомив поліцейському. Натомість останній притягнув позивача до адміністративної відповідальності, не зазначивши у постанові чим передбачено наявність переднього бампера, як саме поліцейський встановив, що конcтрукція автомобіля передбачає його наявність. Також поліцейським не складено акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу. Крім того, в постанові невірно зазначено дату народження позивача, і таким чином до відповідальності притягнута інша особа. 
Ухвалою судді від 09.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у першого відповідача матеріали, на підставі яких винесено спірну постанову, визначено строк надання доказів не пізніше п`яти днів з дня отримання цієї ухвали та роз`яснено право подати відзив у той же строк.
Від ГУНП в Сумській області надійшов відзив, суть якого зводиться до того, що старший сержант Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, який виніс оскаржувану постанову, діяв відповідно до закону та у межах своїх повноважень. До відзиву додані витребувані судом докази.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАСУ) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, безпосередньо дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6707443 від 22.02.2026, винесеної поліцейським Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старшим сержантом Позовним О.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 22.02.2026 о 14-49 год по вул. Сумській у м. Конотоп керував транспортним засобом марки Нісан Санні, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого був відсутній, передбачений конструкцією транспортного засобу бампер, чим порушив п. 31.4.7.е. ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Факт керування автомобілем марки Нісан Санні, д.н.з. НОМЕР_1 , з відсутнім переднім бампером, у зазначені в постанові місці та часі позивач не оспорює.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Приписи п.п. «е» п. 31.4.7 ПДР України визначають, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (далі — Інструкція).
Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
За змістом ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис, на якому зафіксований лише фрагмент передньої частини автомобіля з наявним пошкодженням бампера. 
Під час відеозапису позивач не заперечував факт часткової відсутності переднього бампера, але наполягав на тому, що поломка відбулася через надмірну засніженість дороги, і він рухається до найближчого СТО з метою ремонту.
Згідно з п. 31.5 ПДР в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки позивач наполягає на виникненні зазначеної технічної несправності вже під час руху транспортного засобу, а також відсутність доказів невиконання позивачем п. 31.5 ПДР України, суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Окремо суд звертає увагу, що на дослідженому судом відеозаписі зафіксовано роз`яснення позивачу ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказані норми права інспектор роз`яснив ОСОБА_1 двічі (другий раз на його прохання). Але в обох випадках права були роз`яснені частково — право «давати покази», заявляти клопотання, користуватися послугами перекладача. При цьому інспектор не роз`яснив позивачу право знайомитись із матеріалами справи, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржити постанову по справі. Таке вибіркове роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності свідчить про те, що поліцейським не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. 
Отже, за встановлених обставин оскаржена позивачем постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Що стосується позовних вимог, заявлених до старшого сержанта Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 , то у цій частині позову необхідно відмовити з огляду на те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.
Таким чином, працівник органів і підрозділів Національної поліції, який має спеціальне звання, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, оскільки таким відповідачем є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі № 742/2298/17 та від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Отже, органом Національної поліції у даній справі є ГУНП в Сумській області, від імені якого старший сержант Конотопського РВП ГУНП в Сумській області уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення. А тому належним відповідачем у даній справі є саме ГУНП в Сумській області, а старший сержант Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 , який визначений позивачем в якості відповідача по справі, не є належним відповідачем, а тому у позові в частині вимог до вказаного відповідача необхідно відмовити.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача - ГУНП в Сумській області, який є суб`єктом владних повноважень, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. 9, 243, 255, 286 Кодексу України адміністративно судочинства, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6707443 від 22.02.2026, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП — закрити.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 23 березня 2026 року.

Суддя          Л.М. Усенко