П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2026 року місто Київ
справа № 367/11110/24
провадження № 22-ц/824/1042/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д.,Стрижеуса А.М.,

сторони:
позивач - Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради
відповідач - ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради

на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 3 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Карабаза Н.Ф.,

у справі за позовом Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року КПП "Теплоенергопостач" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_1 , має зобов`язання перед Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради по оплаті послуг теплопостачання.
КПП «Теплоенергопостач» ІМР є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних та соціальних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами - послугами теплопостачання мешканців Бучанського району Київської області.
Відповідно до рішень Ірпінської міської ради, КПП «Теплоенергопостач» ІМР є виконавцем послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в межах територіальної громади м. Ірпінь (рішення є публічно доступними).
Відтак, позивачем, серед іншого, надаються послуги теплопостачання і до квартири АДРЕСА_1 .
Так як будинок по АДРЕСА_2 є багатоповерховим, опалення квартири №30 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є його невід`ємною частиною.
Система опалення квартири відноситься до інженерної системи будинку, як цілісного майнового комплексу, де всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом, що свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію.
Рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , станом на дату звернення до суду, немає. Відтак, відповідачка користується послугами з постачання теплової енергії для задоволення власних потреб.
Скарг на якість наданої послуги від мешканців квартири АДРЕСА_1 не надходило. Отже, позивачем послуги надані в повному обсязі та належної якості.
З урахуванням викладеного, вважає, що ОСОБА_1 має зобов`язання перед позивачем по оплаті послуг теплопостачання. Так, за період з 01.12.2012 - 30.09.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , нараховано за отримані послуги, суму в розмірі - 98 296,51 грн. Частково, за рахунок пільги, отримані послуги оплачено, а саме - 37 384,32 грн. Заборгованість по особовому рахунку станом на 01.12.2012 становила 619,98 грн.
Отже, станом на 01.10.2024 борг за надані послуги теплопостачання становить 61 532,17 грн.
Всі нарахування здійснювались відповідно до діючих на момент нарахування тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Ірпінської-міської ради Київської області: від 12.10.2010 №202, від 23.09.2016 № 202; 31.10.2017 №238; від 27.02.2018 №40; від 13.11.2018 №221/5; від 26.02.2019 №28/8; від 12.10.2021 №140/2; від 23.09.2022 № 58/6; від 26.09.2023 №113/8; від 07.11.2023 №136/5. 
01.12.2021 нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснювалось відповідно до рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 12.10.2021 №140/2, яким встановлено, що двоставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для населення з ПДВ становить: -умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової нергії - 1183,68 грн/Гкал, -умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії в місяць протягом року - 187173,66 грн/Гкал/год.
Плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента (за наявності вузла комерційного обліку) була затверджена КПП «Теплоенергопостач» IMP наказом №504 від 21.10.2021 та становила 23,71 грн. з ПДВ.
У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, наказом від 31.10.2022 №415 та наказом від 08.11.2023 №576 плата за абонентське обслуговування застосовується на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022 .
Аналогічно, на опалювальний період 2022/2023 рр. та опалювальний період 2023/2024рр. рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради до споживачів (населення) застосовується тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні, що застосовувався до споживачів станом на 24.02.2022.
Додатково, рішенням Ірпінської міської ради від 16.05.2022 №2083-20-VIII, у зв`язку з активними військовими бойовими діями на території Ірпінської територіальної громади, споживачів було звільнено від сплати платежів за комунальні послуги на період з 28.02.2022 по 20.04.2022.
ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання, що призвело до заборгованості перед КПП «Теплоенергопостач» IMP в розмірі 61 532,17 грн. Позивач, посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради суму боргу за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 61532,17 грн. та судові витрати, а саме 3028,00 грн. сплаченого судового збору.
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 3 березня 2025 року у задоволенні позову КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі КПП «Теплоенергопостач», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Скаржник вказує, що у відповідності до вимог закону КПП «Теплоенергопостач» може самостійно розробляти розрахунковий лист абонента, що не було враховано судом. Форма розрахунку жодним чином не впливає на розмір заборгованості відповідача за надані йому послуги з теплопостачання. Також окремі недоліки на розрахунковому листі, як то відсутність населеного пункту, не свідчить про те, що послуга з теплопостачання не надавалася відповідачу, як і не дають підстав для звільнення відповідача від відповідальності за несплату послуг з теплопостачання.
Суд безпідставно вказав, що позивачем не надано доказів проживання відповідача у квартирі, оскільки не врахував, що згідно вимог пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", незважаючи на відсутність споживача у квартирі, до якої надаються послуги з постачання теплової енергії, це не звільняє останнього від оплати таких послуг.
Наголошує, що ОСОБА_1 є власником квартири, а тому відповідно до вимог частини 2 статті 317, частини 4 статті 319, статті 322 ЦК України, зобов`язана утримувати майно, що їй належить та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подала.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.04.2026 в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення, що надаються КПП «Теплоенергопостач», споживач зобов`язаний сплачувати постачальникові плату за опалення у розмірах визначених: 1) Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про приведення тарифів на послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, що надаються КПП «Теплоенергопостач», у відповідність до рівня економічно обґрунтованих витрат» № 202 від 12.10.2010; 2) Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на послуги з теплопостачання для І групи споживачів (населення) в зв`язку із збільшенням цін на окремі складові тарифу: «паливо», «електроенергію», «воду», які надає КПП «Теплоенергопостач» № 202 від 23.09.2016; 3) Рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про затвердження тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП «Теплоенергопостач» № 238 від 31.10.2017; 4) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП «Теплоенергопостач» № 40 від 27.02.2018; 5) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП «Теплоенергопостач» № 221/5 від 13.11.2018; 6) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються КПП «Теплоенергопостач» № 28/8 від 26.02.2019; 7) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради» № 140/2 від 12.10.2021; 8) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради» № 58/6 від 23.09.2022; 9) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради» № 113/8 від 26.09.2023; 10) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, що надаються КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради» № 136/5 від 07.11.2023; 11) рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про звільнення споживачів від сплати за комунальні та інші послуги» № 2083-20-VIII від 16.05.2022; 12) наказом КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради № 504 від 21.10.2021; 13) наказом КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради № 415 від 31.10.2022; 14) наказом КПП «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради № 576 від 08.11.2023 .
В підтвердження суми заборгованості в розмірі 61532,17 грн. позивачем надано суду розрахунковий лист абонента по О/рахунку: 32491-1, власник: ОСОБА_1 .
Суд звертав увагу на те, що поданий розрахунковий лист абонента № НОМЕР_1 не містить повної інформації, щодо адреси, а саме: не вказано насаленого пункту України, також місять суперечливу інформацію, оскільки мова йдеться про квартиру № 30 , але при цьому зазначено 0 кількість кімнат. Зазначив у своєму рішенні, що позивачем по справі не надано суду жодного належного доказу на підтвердження тих обставин, що за адресою: АДРЕСА_4 проживає саме відповідач по справі і заборгованість по оплаті комунальних послуг за вказаною адресою виникла саме з вини відповідача по справі.
Також, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження тих обставин у зв`язку з чим, коли та на підставі яких документів було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати комунальних послуг на ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_4 , та хто є власником даної квартири.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що саме відповідач проживає у квартирі; заборгованість з оплати комунальних послуг виникла саме з вини відповідача; коли та на підставі яких документів відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати комунальних послуг на ім`я відповідача та доказів того, хто є власником квартири.
Також, відмовляючи у задоволенні позову, суд наголосив на тому, що подані розрахункові листи абонента № 32491-1 не містять повної інформації щодо адреси, а саме не вказано населеного пункту України, та містять суперечливу інформацію, адже мова йдеться про квартиру № 15 , але зазначено кількість кімнат - 0. 
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та за неповного з`ясування обставин справи, з наступних підстав.
Положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.
Отже, законодавець дозволяє суб`єкту господарювання самостійно визначати облікову політику підприємства, розробляти систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій.
Крім того, у пункті 3 Розділу І Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02. 2020 за № 202/34485, міститься визначення, що абонентський номер споживача - номер споживача, визначений договором про надання відповідної комунальної послуги, який дає змогу ідентифікувати його виконавцю комунальної послуги або уповноваженій особі.
Згідно пункту 1 Розділу ІІ Вимог, рахунки на оплату комунальних послуг формуються виконавцями відповідних комунальних послуг або уповноваженими особами з урахуванням вимог законів України "Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення", "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" та цих Вимог.
Сукупний аналіз наведених положень закону вказує на те, що особовий рахунок споживача комунальних послуг присвоюється постачальником послуг і є унікальним ідентифікатором, за допомогою якого ідентифікують споживача для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги.
Зазначення судом в оскаржуваному рішення про те, що надані позивачем розрахункові листи абонента не містять повної інформації щодо адреси (вказано лише вулицю, але не вказано населеного пункту України) та містять суперечливу інформацію щодо об`єкта надання послуг також не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки такі недоліки у розрахунковому листі не є підставою для висновків про те, що послуга з постачання теплової енергії не надавалася. При цьому, на даному розрахунковому листі зазначено ПІБ абонента - ОСОБА_1 .
У частині другій статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Іншою підставою для відмови у задоволенні позову суд зазначив, що позивачем не надано доказів проживання саме відповідача у квартирі, до якої надаються послуги, та доказів того хто є власником квартири.
Колегія суддів також не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
З матеріалів справи убачається, що КПП "Теплоенергопостач" є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами - теплопостачання мешканців чотирьох територіальних громад Бучанського району Київської області, в тому числі Ірпінської.
За приписами статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Споживач зобов'язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором (пункт 11 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
В пункті 4 частини 3 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що управитель будинку має право отримувати інформацію від споживачів про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Отже, за приписами статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач не звільняється від сплати вартості комунальної послуги - постачання теплової енергії, до якої відноситься централізоване опалення, незважаючи на те чи проживає він у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна).
Таким чином, факт проживання чи не проживання відповідача у житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) не звільняє його від оплати наданих комунальних послуг.
Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами та інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).
Відповідно до пункту 8 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до пункту 21 Правил, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: зокрема, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.
У пункті 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
За змістом частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених публічним договором приєднання та розміщений на сайті позивача, окрім іншого, також визначено, що споживач зобов'язаний здійснювати плату за послугу з опалення та за абонентське обслуговування.
Разом з тим, згідно інформації, наданої Відділом ведення реєстру територіальної громади Ірпінської міської ради від 29.10.2024 №08.2-07/5657, по облікам територіальної громади та адресно-реєстраційної картотеки м. Ірпінь за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).
Таким чином, КПП «Теплоенергопостач» ІМР звернулося до відповідача як до фактичного споживача послуг за весь спірний період.
Таким чином, саме на відповідача ОСОБА_1 , покладено обов'язок з оплати відповідної комунальної послуги.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження надання відповідачу послуги з централізованого опалення позивач надав детальний розрахунок заборгованості (розрахунковий лист абонента) з посиланням на розрахункові періоди та застосовані тарифи.
Згідно розрахункового листа абонента, наданого позивачем, ОСОБА_1 , як споживач послуг у квартирі за адресою - АДРЕСА_4 , належним чином не виконувала своїх обов'язків з оплати отриманих послуг централізованого опалення, внаслідок чого станом на 01.10.2024 виникла заборгованість в розмірі 61 532,17 грн.(за рахунок пільг), а саме за період з 01.12.2012 по 30.09.2024.
Також, розрахунковий лист абонента чітко відображає дані щодо нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та містить інформацію щодо оплати вказаних послуг, тобто, відображає правильність нарахування згідно існуючих тарифів.
Надані позивачем докази відповідають критеріям належності, допустимості та стосуються предмету доказування у даній справі.
В матеріалах справи відсутні докази, що позивачем не надавалися послуги з опалення або надавалися неналежної якості.
Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості з оплати комунальних, що згідно розрахунку позивача становить 61 532,17 грн.
За змістом пункту 2 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради задовольнити.
Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 3 березня 2025 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позов Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради заборгованість в розмірі 61 532,17 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради судовий збір в розмірі 7570 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна 

Судді: Л.Д. Поливач 

А.М. Стрижеус