Справа № 574/207/26
Провадження № 2/584/458/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

15.04.2026 Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді Данік Я.І.,
за участі: секретаря – Кравченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,
встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , в якому просить припинити стягнення аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2020 року та стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки дитина на даний час проживає з ним, а відповідач не цікавиться життям дитини та не надає матеріальної допомоги.
У судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.34).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, судові витрати просив залишити за позивачем (а.с.35). 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Як убачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Буринського районного суду Сумської області від 28 січня 2020 року (а.с.9-10,11).
На підставі судового наказу Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2020 року,на утримання дочки ОСОБА_3 , позивач сплачує аліменти на користь матері - ОСОБА_2 , відповідача у справі, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 24 лютого 2026 року ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.12).
Актом Буринської міської ради Сумської області підтверджується те, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, а з 18 лютого 2026 року проживає по АДРЕСА_2 разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.14).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 24 лютого 2026 року ОСОБА_1 зареєстрований по  АДРЕСА_2 (а.с.7).
Відповідно до довідки директора Путивльського ліцею №2 ім.Г.Я.Базими Путивльської міської ради від 24 лютого 2026 року №06-08/164 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 8-Б класі Путивльського ліцею №2 ім.Г.Я.Базими Путивльської міської ради з 19 лютого 2026 року і по теперішній час (а.с.13).
Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями ч.ч.2,3 ст.181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Згідно зі ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20).
Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)).
Таким чином, судом встановлено, що з 18 лютого 2026 року неповнолітня дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом з батьком ОСОБА_1 , та перебуває на його утриманні.
Зважаючи на те, що відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, тобто для припинення стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 та стягнення з останньої аліментів на користь позивача на утримання дитини.
Аліменти підлягають стягненню згідно зі ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто з 27 лютого 2026 року.
У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1331 грн 20 коп.
На підставі ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.192 СК України, керуючись ст.141, ч.4 ст.206, ст.ст.259, 263-265, 274-279, 280-289 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити. 
Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації:АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліментиу розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуто на підставі судового наказу Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2020 року у справі №574/1626/19 про стягнення аліментів. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації:АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання її дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти сплачувати на користь батька дитини –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331 грн. 20 коп. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік