Справа № 214/12329/25
3/214/134/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 січня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участю: секретаря Авдєєва М.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – адвоката Кудлюка О.І., потерпілого – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи які надійшли з відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Колварія Литовської Республіки, громадянство – України, яка має вищу освіту, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у під`їзді буд. АДРЕСА_2 , не дотрималась норм і правил утримання собак при вигулі, а саме: під час супроводження на вигул собаки породи «Джек-рассел», яка належить ОСОБА_4 , допустила укус зазначеною собакою ОСОБА_2 , чим завдала шкоди здоров`ю останнього.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому інкримінованому правопорушенні не визнала. При цьому не заперечувала проти розгляду справи відносно неї за відсутності її захисника – адвоката Кудлюка О.І. та підтримала заяву останнього про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, яка обґрунтована тим, що матеріали справи не місять доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки їх не надано. Крім того, захисник Кудлюк О.І. вказав, що справа за ч.3 ст. 154 КУпАП не підсудна суду, оскільки положення ст.221 КУпАП не містить в переліку ч.3 ст. 154 КУпАП, яка може розглядатися районними та міськими судами. При цьому, правові позиції у справах ЄСПЛ «Верітас проти України» та «Сокуренко проти України» визначають, що суд не може вважатися «Судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції, у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги, визначаються правилами підвідомчості та підсудності. У зв`язку із вищезазначеним, справа підлягала поверненню працівникам поліції для вірних процесуальних дій. В свою чергу, захисник – адвокат Кудлюк О.І. вважає, що собака породи «Джек-рассел» не відноситься до порід собак, вигул яких необхідно здійснювати в наморднику, враховуючи Перелік небезпечних порід собак, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10.11.2021 за №1164. Підтверджений факт заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , відповідно до довідки №5787, є встановлений діагноз: «вкушене садно», однак з матеріалів справи відомо, що ОСОБА_2 також має собаку породи «Ротвейлер», яка могла спричинити такий укус. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 здійснювала вигул собаки породи «Джек-рассел» без наморднику. 
В свою чергу,  ОСОБА_1 пояснила, що собака породи «Джек-рассел», яку вона вигулювала 30.10.2025 приблизно о 11 год. 30 хв., була на поводку, однак без наморднику, оскільки вона вважає, що відсутні вимоги про вигул таких невеликих порід собак в наморднику. В зазначений час в протоколі, вона перебувала на 8 поверсі будинку, в якому проживає, де у тамбурі двох квартир зустрілась із потерпілим ОСОБА_2 та його дівчиною ОСОБА_5 , яка є її сусідкою. Її собака почала гавкати на сторонніх, однак нікого не кусала. Потерпілий ОСОБА_2 з дівчиною ОСОБА_5 зайшли до сусідньої квартири мовчки та не скаржились на укус її собаки. Через два тижні, після зустрічі, її викликав дільничний працівник поліції, у зв`язку із заявою потерпілого ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вона надала письмові пояснення. Їй відомо, що потерпілий ОСОБА_2 не скаржився на укус її сусідці ОСОБА_6 , яка є матір`ю дівчини, з якою він зустрічається. Потерпілий ОСОБА_2 ні з ким не спілкується із сусідів у домі. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він не має неприязних відносин з ОСОБА_1 , як особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, у нього ніколи з останньою конфліктів не виникало. 30.10.2025 він приїхав в буд. АДРЕСА_2 , де проживає мати його дівчини ОСОБА_7 . На під`їзній площадці, перед квартирою він зустрівся з
ОСОБА_1 , яка йшла разом із собакою породи «Джек-рассел» до ліфту. Собака, яка була без наморднику одразу напала, вкусила його за ногу та побігла до ліфту. Це був непоодинокий випадок, коли його вкусила собака, яка належить ОСОБА_1 , минулого разу такий випадок був в минулому році, однак на той час він не звертався за медичною допомогою. Він має претензії до ОСОБА_1 з цього приводу та вважає, що вона підлягає відповідальності. Він звертався до останньої з метою відшкодування йому спричиненої шкоду в сумі 2 000 грн., однак йому було відмовлено.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Кудлюка О.І., потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, за встановлених судом обставин, яка, окрім наданих суду пояснень потерпілим ОСОБА_2 , підтверджується наступними письмовими доказами по справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №950633 від 21.11.2025, який містить обставини укусу потерпілого ОСОБА_2  собакою породи «Джек-рассел», які мали місце 30 жовтня 2025 року приблизно о 11 год. 30 хв. у під`їзді буд. АДРЕСА_2 , під час виводу ОСОБА_1 на вигул зазначеної вище собаки;
- рапортом працівника патрульної поліції від 30.10.2025 про реєстрацію звернення ОСОБА_2 про укус його сусідською собакою 30 жовтня 2025 року за адресою:   АДРЕСА_2 , та виклику швидкої медичної допомоги;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 30.10.2015, зі змісту якої слідує, що до поліції звернувся ОСОБА_2 з повідомленням про укус його собакою приблизно о 11 год. 32 хв. 30 жовтня 2025 року за у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;
- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 21.11.2025, які узгоджуються зі змістом пояснень, наданих останнім під час судового розгляду справи;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 21.11.2025, зі змісту яких слідує, що в її присутності 30 жовтня 2025 року приблизно о 11 год. 30 хв. на 8 поверсі у під`їзді буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , який є її хлопцем, вкусила за ногу та порвала штани сусідська собака породи «Джек-рассел», у зв`язку з чим була викликана швидка медична допомога та зроблений фотознімок укусу. При цьому, зазначена подія відбулась не вперше, однак ОСОБА_2 нікуди не звертався, оскільки сусіди обіцяли, що більше такого не повториться;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 19.11.2025, зі змісту яких слідує, що про події, які відбулись 30 жовтня 2025 року приблизно о 11 год. 30 хв. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Спаська буд. 4, про те що її собака породи «Джек-рассел» покусала чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , який приходив до її сусідки ОСОБА_10 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_3 , вона дізналась від дільничного інспектора поліції. Вона звернулась до сусідки ОСОБА_10 , яка повідомила, що не обізнана про укус її собакою ОСОБА_9 та згодом надала номер телефону останнього. Вона написала ОСОБА_9 про зазначені нею події, на що він почав вимагати від неї 2 000 грн. з метою залагодження конфлікту, на що вона відмовила. Після чого ОСОБА_9 почав вести себе зухвало та погрожував натравити свою собаку погоди «Ротвейлер» на її собаку;
- фотографією про місце укусу на нозі та копією медичної довідки від 30.10.2025, виданої на ім`я ОСОБА_2 , 2003 року народження, зі змісту якої слідує, що останньому надана медична допомога у зв`язку з виявленою укушеною садною на гомілці. Рекомендовано нагляд за собакою протягом 14 днів та бетайод з метою обробки садни;
- довідка відносно собаки на кличку «Роксі», ІНФОРМАЦІЯ_2 , породи «Джек-рассел», окрас: триколор, власник собаки ОСОБА_11 , адреса проживання; АДРЕСА_1 ;
- копія паспорту на ім`я ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Крім того, відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.3 п. 3.4. Правил утримання домашніх тварин у м. Кривому Розі, затверджених Рішення міської ради від 23.12.2020 №48, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: наявність на тварині намордника, повідка, нашийника з ідентифікуючими позначками (кличка собаки, прізвище, адреса та телефон власника); безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.
Отже, виходячи з аналізу зазначених вище положень закону та досліджених судом письмових доказів та пояснень потерпілого ОСОБА_2 , суд дійшов до висновку, що здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 заподіяна шкода укусом собаки породи «Джек-рассел», яка мала місце 30 жовтня 2025 року приблизно о 11 год. 30 хв. на 8 поверсі у під`їзді буд. АДРЕСА_2 , при супроводженні ОСОБА_1 на вигул вищезазначеної собаки, яка належить ОСОБА_4 .
Приходячи до зазначених вище висновків суд приймає до уваги позицію сторони захисту про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ознакою: нехтування правил вигулу собак, а саме: не одягнення наморднику на собаку породи «Джек-рассел», внаслідок чого стався укус потерпілого ОСОБА_2 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №950633 від 21.11.2025, оскільки порода «Джек-рассел» не входить до Переліку небезпечних порід собак, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 №1164, на яких повинен бути одягнений намордник при здійснені вигулу.
В свою чергу, суд відхиляє доводи сторони захисту, що справа за ч.3 ст.154 КУпАП не підсудна суду, оскільки положення ст.221 КУпАП не містить в переліку ч.3 ст.154 КУпАП, яка може розглядатися районними та міськими судами, враховуючи наступне.
Суд зазначає, що системний аналіз положень ст.218 та ст.221 КУпАП (у редакції станом на 30.01.2026) дає можливість зробити висновок, що до компетенції адміністративної комісії відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.154 КУпАП. У свою чергу до компетенції суду відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП. При цьому розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП, як вбачається зі змісту положень ст.ст.218, 211 КУпАП, не відноситься до компетенції жодних, з числа зазначених у ст.213 КУпАП органів влади (посадових осіб).
Так, ст. 154 КУпАП (у редакції до 08.08.2021) структурно складалася з двох частин. У ч. 1 ст. 154 КУпАП (у редакції до 08.08.2021) було передбачено основний склад адміністративного правопорушення, який передбачав адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.
Натомість, ч.2 ст.154 КУпАП (у редакції до 08.08.2021), передбачала адміністративну відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.
Системний аналіз положень ст.154 КУпАП у зв`язку з положеннями ст.ст.218, 221 КУпАП (у редакції до 08.08.2021) дає можливість зробити висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.154 КУпАП, станом на 07.08.2021 відносився до компетенції адміністративних комісій, а справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.154 КУпАП до компетенції судів.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» за №1684-IX, який набрав чинності 08.08.2021 та введений в дію 08.11.2021, зміст ст.154 КУпАП було викладено у новій редакції, що повністю відповідає редакції чинній на момент вчинення правопорушення та на момент здійснення судового розгляду.
Так, зі змісту нової редакції ст.154 КУпАП слідує, що вона була структурно поділена на три окремі частини. При цьому, як видно зі змісту положень вищезазначеного вказаного закону, виділення ч.3 ст.154 КУпАП відбулося шляхом відокремлення кваліфікуючої ознаки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та майну людини з ч.2 ст.154 КУпАП. 
Тобто, кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.154 КУпАП, у виді повторності та заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи, які в попередній редакції статті містилися у ч.2, шляхом прийняття нового закону були розділені на окремі частини таким чином, що заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи внаслідок порушення правил утримання собак і котів перетворилося на особливо кваліфікуючий склад адміністративного правопорушення, що кваліфікується за ч.3 ст.154 КУпАП.
Однак при цьому, як вбачається з положень вищезазначеного Закону, супутніх змін до ст.ст.218, 221 КУпАП, у зв`язку з появою ч.3 ст.154 КУпАП, не було прийнято, а відтак виникла законодавча прогалина, яка полягає у тому, що формально ч.3 ст.154 КУпАП не відноситься до компетенції жодного органу влади (посадової особи), що здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України - юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ - кримінальне обвинувачення не тлумачиться буквально та не зводиться виключно до кримінального переслідування особи за вчинення кримінально-караних діянь, у зв`язку з чим обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення в залежності від певних обставин (характер правопорушення, тяжкість покарання, кваліфікація за національним законодавством) також може підпадати під ознаки кримінального обвинувачення та потребувати юрисдикції суду щодо визначення обґрунтованості останнього. Крім того, відповідно до ч.4 ст.6 КАС України - як складова вимога принципу верховенства права забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Проектуючи вказані положення на обставини даної справи суд робить висновок, що наявні прогалини у законодавстві. Разом з цим недоліки законодавства не можуть ігнорувати вимоги суспільства щодо забезпечення правопорядку шляхом притягнення особи до відповідальності за вчинене протиправне діяння.
На підставі вищевикладеного, враховуючи характер адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, ступінь його тяжкості, та те, що склад вказаного правопорушення, у новій редакції законодавства, утворює кваліфікуюча ознака, яка в попередній редакції законодавства містилася у ч.2 цієї ж статті та відносилася до компетенції суду, беручі до уваги, що за вчинення даного правопорушення передбачено обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації, що відповідно до ст. 29 КУпАП може бути застосовано лише судом, то, не зважаючи на те, що розгляд судом справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч.3 ст.154 КУпАП, прямо не закріплено у ст. 221 КУпАП, суд приходить до висновку, що розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП, має здійснюватися саме судом, а не іншим органом влади (посадовою особою).
Диспозицією ч.1 ст.154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
А диспозицією ч.3 цієї статті передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну
Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, за ознаками: недотримання правил утримання собаки при її вигулі, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини.
Приходячи до зазначених висновків суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як наслідок, наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються зазначеними вище висновками суду. Разом з тим, судом під час розгляду справи не встановлено обставин та не надано доказів, що укус потерпілого ОСОБА_2 міг бути спричинений за інших обставин та іншою собакою, ніж встановлених судом.
При вирішенні справи відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_1 , яка є пенсіонеркою, від явок до суду не ухилялась, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, а тому суд вважає за необхідне піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу без конфіскації тварини, враховуючи наступне.
Диспозицією ч.3 ст.154 КУпАП передбачена обов`язкова конфіскація тварини, проте суд бере до уваги, що у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення не додано даних про вилучення собаки та місце її утримання на момент розгляду справи в суді, а також судом встановлено, що собака на кличку «Роксі», ІНФОРМАЦІЯ_2 , породи «Джек-рассел», окрас: триколор, належить ОСОБА_4 . 
В свою чергу, відповідно до вимог ст.29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
За таких обставин, суд вважає, що оскільки домашня тварина, якою було завдано шкоди здоров`ю людини, не є власністю порушника, а також, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано даних про вилучення собаки та місце її утримання на момент розгляду справи в суді, вона не може бути конфіскована.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 30, 33-35, 40-1, ч.3 ст.154, 245, 265-5, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. 
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко