Справа № 709/60/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
(додаткове)
24 квітня 2026 року селище Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Левченка В. В.,
за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву представника позивача Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в: 
В провадженні Чорнобаївського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України задоволено. 
Представник позивача Попова І. П. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, якою просила суд вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн.
На обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначила, що у позовній заяві було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого позивач очікував понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. В судовому засіданні 01.04.2026 року представник позивача до закінчення судових дебатів зробила відповідну заяву про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Зазначила, що 01 грудня 2025 року між адвокатом Поповою І. П. та Клієнтом
 ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги, яким визначено, що за правничу допомогу Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар) у фіксованому розмірі 40000 (сорока тисяч) гривень. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 01.04.2026
 ОСОБА_1 сплатила адвокату Поповій І. П. 40000,00 гривень на підставі договору про надання правничої допомоги 01.12.2025.
Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання позивачеві професійної правничої допомоги в сумі 40000,00 грн. 
Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачав необхідності у виклику учасників справи у судове засідання при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення.
Суд, дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Із матеріалів справи судом встановлено, що представництво інтересів
ОСОБА_1 в суді здійснювала адвокат Попова І. П., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги від 01 грудня 2025 року. Судом встановлено, що в рішенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2026 року у справі № 709/60/26 не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач зазначила, що очікує понести витрати на правничу допомогу у сумі 40000 гривень. Докази понесених судових витрат будуть надані позивачем відповідно до норм ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано суду докази витрат, а саме копію договору про надання правничої допомоги від 01 грудня 2025 року, укладеного між адвокатом Поповою І. П. та клієнтом ОСОБА_1 ; копію детального опису робіт (наданих послуг) по цивільній справі № 709/60/26, копію квитанції від
01 квітня 2026 року про зарахування представнику позивача 40000,00 гривень. 
Згідно детального опису робіт (наданих послуг) по цивільній справі № 709/60/26, визначено фіксований розмір гонорару адвоката в сумі 40000,00 гривень. Надання правничої допомоги здійснювалось у наступних формах: консультація щодо характеру спірних правовідносин, визначення правової позиції; підготовка та подання адвокатських запитів; підготовка та подання позовної заяви; підготовка та подання клопотань про витребування доказів, про виклик свідків; представництво інтересів в Чорнобаївському районному суді в судових засіданнях 26 лютого 2026 року, 12 березня 2026 року, 01 квітня 2026 року (включаючи транспортні витрати та витрати часу на дорогу від місця здійснення адвокатської діяльності представника позивача у м. Черкаси до Чорнобаївського районного суду Черкаської області); підготовка та подача заяви про ухвалення додаткового рішення суду.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, значення спору для сторони, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі
№ 21/3113/16-ц, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, від 12 травня 2021 року у справі № 873/79/20, від 23 січня 2023 року у справі № 755/2587/17).
Суд, проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг), а також подані документи, вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Отже, враховуючи обсяг правничої допомоги, наданої позивачу при розгляді цієї справи, складність справи, тривалість її розгляду, кількість виконаних адвокатом в інтересах позивача процесуальних дій, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача, слід визначити в сумі
10000,00 грн, що відповідає засадам співмірності зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а також критеріям розумності та справедливості.
З урахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-260, 265, 270 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в: 
Заяву представника позивача Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. 

Суддя          В. В. Левченко