26.02.2026 
Справа №639/3509/25
Провадження № 1-КП/639/122/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/3509/25 (в ЄРДР №42025222750000176 від 31.01.2025) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федіївка Решетилівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на час інкримінованих дій – військовослужбовця, гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:
21.05.2004 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 26.06.2006 Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.121, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 10.01.2014 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 16.05.2019 Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 21.10.2019 Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 396, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 20.01.2020 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 16.11.2022 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 26.04.2024 Полтавським районним судом Полтавської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
– 16.01.2026 Новобаварським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 345, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 

сторони кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 ,
обвинувачений – ОСОБА_3 ,
захисник – ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №137 від 14.05.2024 призначено на посаду стрільця-санітара 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за таких обставин.
Так, постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 від 05.07.2023 (справа №545/2224/23, провадження №3/545/1130/23), яка набрала законної сили 17.07.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та користь держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_7 від 13.09.2023 (справа №545/2299/23, провадження №3/545/1155/23), яка набрала законної сили 25.09.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та користь держави у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.
Не зважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Полтавського районного суду Полтавської області, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 17.10.2023 року о 10 годині 45 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, керував автомобілем «ВАЗ-2107» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався по автодорозі Полтава-Гожули-Чорноглазівка, де був зупинений поліцейським ВП №2 Полтавського РУП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №296091 від 17.10.2023 ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Крім того, постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 від 31.10.2023 (справа №545/3959/23, провадження №3/545/1713/23), яка набрала законної сили 13.11.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та користь держави у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Полтавського районного суду Полтавської області, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129- 1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 12.09.2024 року о 23 годині 36 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись за кермом автомобіля «Peugeot 307», з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », по вул. Полтавський шлях, 177А/1 в місті Харків, був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП. В ході проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння, за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» було встановлено позитивний результат, а саме - 1,84%, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №172367 від 13.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також протокол ЕПР1 №172372 від 13.11.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

ІІ. Позиція обвинуваченого  щодо пред`явленого обвинувачення 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, як скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема,  ОСОБА_3 показав суду, що дійсно, будучи позбавленим у 2023 році постановами Полтавського районного суду Полтавської області права керування транспортними засобами, та будучи обізнаним про вказані постанови, сів за кермо та керував автомобілем 17.10.2023 по автодорозі Полтава –Гожули-Чорноглазівка у сімейних справах, та 12.09.2024 у м. Харкові, по вул. Полтавський шлях у службових справах. 
Свої дії  ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного. 

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обвинувачений  ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. 
Цю позицію також висловили прокурор та захисник.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим  ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу  ОСОБА_3 .

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим  ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого  ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання
Перевіркою даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; офіційно неодружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання; проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де характеризувався посередньо, має намір повернутися до військової служби на підставі ст. 81-1 КК України. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , є щире каяття та активе сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому судом враховується, що  ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні та саме ці обставини зазначені в обвинувальному акті як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. по справі № 280/865/16-к, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним нетяжким злочином; кількість епізодів злочинної діяльності; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
З урахуванням вищевикладеного, зокрема даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого є неможливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, яке буде достатнім та необхідним.
Підстав застосування положень статті 69 КК України, і тим більше статті 75 цього Кодексу, судом не встановлено.
Крім того, беручи до уваги, що  ОСОБА_3 засуджений 16.01.2026 Новобаварським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 345, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, а злочини, що є предметом даного судового розгляду скоїв до ухвалення зазначеного вироку, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_3 остаточне покарання, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, застосувати принцип часткового складання призначених покарань та зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком. 

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні. 
Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим  ОСОБА_3 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного – 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції. 
Враховуючи, що  ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за вироком Новобаварського районного суду м. Харкова від 16.01.2026, який набрав законної сили, та ухвалою суду від 10.02.2026 обвинуваченого залишено у вказаній установі відбування покарання для участі у розгляді цього кримінального провадження, судом не обирається обвинуваченому запобіжний захід. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання за вироком Новобаварського районного суду м. Харкова від 16.01.2026, визначити  ОСОБА_3  остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку – з 26.02.2026.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 до строку остаточно визначеного покарання строк частково відбутого ним покарання за вироком Новобаварського районного суду м. Харкова від 16.01.2026 у виді позбавлення волі – у період з 16.01.2026 по 25.02.2026 включно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору. 
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1