Справа № 694/732/26 
Провадження №1-кп/694/183/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі: 
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши обвинувальний акт у спрощеному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 42026252140000007 від 10.03.2026 року про обвинувачення: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теплогорськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 
в с т а н о в и в:
Приблизно о 09 год 00 хв. 06.03.2026 року ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті відпочинку загального користування, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого словесного конфлікту, з ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи їх настання підійшовши та тримаючи лівою рукою голову потерпілого наніс кулаком правої руки один удар в ліву половину обличчя.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока що згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-01/94 від 10.03.2026 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України – умисне легке тілесне ушкодження.
Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Обвинувачений  ОСОБА_3 у своїй заяві, складеній в присутності адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Обвинувачений згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Крім того, в заяві вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Крім того, в матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якої останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, в якій не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших

учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 6 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодоособи похилого віку.
Враховуючи викладене, зважаючи на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченоого  ОСОБА_3 може сприяти покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки на думку суду, призначення такого покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся. 
Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374-376, 381, 382, 394-395 КПК України,суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку,

передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ядесят) гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1