ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 р. 	Справа № 480/11016/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, повний текст складено 29.10.25 по справі № 480/11016/23
за позовом Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області 
до  Східного офісу Держаудитслужби  третя особа  Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЗИС-СВ" 
про визнання протиправним та скасування висновку
ВСТАНОВИВ:
Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області звернулась до суду із позовом до Східного офісу Держаудитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-05-15-014307-а від 26.09.2023. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у задоволенні адміністративного позову Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області відмовлено.
Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу , вважає рішення Сумського окружного адміністративного суду Сумської області незаконним та необґрунтованим. Вказує , що норми, на які Відповідач посилається у Висновку, не регулюють питання визначення предмету закупівлі, зокрема, порядковий номер знаку коду Єдиного закупівельного словника, за яким предмет закупівлі має визначатися. При визначенні предмета закупівлі Позивач діяв в рамках чинного законодавства і жодних порушень не допустив. ТОВ «БАЗИС-СВ» повністю відповідав критерію процедури закупівлі щодо наявності в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід. Тендерна пропозиція ТОВ «БАЗИС-СВ» повністю відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, а її відхилення, як і припинення зобов`язань за укладеним договором, призвело б до порушення прав як ТОВ «БАЗИС-СВ» так і Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області. Вважає , що спірний висновок про результати моніторингу закупівлі не відповідає критеріям обґрунтованості, своєчасності та розсудливості, складений без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, а також суспільних інтересів, і цілями, на досягнення яких вони спрямовані. Відтак, за вказаних обставин, оскаржуваний висновок є протиправним. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.20125 по справі №480/11016/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-05-15-014307-а від 26.09.2023.
Східний офіс Держаудитслужби подав до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що Сумським окружний адміністративний суд при прийнятті рішення у даній справі неправильного застосування норм не було допущено, а тому, підстави, для задоволення апеляційної скарги відсутні. Посилаючись на обставини , викладенні у відзиві, вважає , що в апеляційній скарзі позивачем належним чином не обґрунтовано в чому саме полягає невірне застосування судом першої інстанції правових норм, а тому рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 року прийняте з урахуванням норм чинного законодавства та фактичних обставин справи №480/11016/23. Просить суд апеляційну скаргу Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 року по справі №480/11016/23 без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Разом з тим, УДППЗ «Укрпошта» повернуто поштове відправлення суду, яке надсилалось на адресу ТОВ "БАЗИС-СВ" із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі №821/818/16, від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а.
Отже, судом вжито необхідні заходи щодо повідомлення ТОВ "БАЗИС-СВ" про апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивачем як замовником у електронній системі закупівель 15.05.2023 оприлюднено оголошення № UA-2023-05-15-014307-а про закупівлю, предмет закупівлі: поточний ремонт ділянки дороги комунальної власності по вул. Шляхівська с. Кровне Сумського району Сумської області (ДК 0216015 - 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь). 
За результатами проведеної процедури закупівель позивачем 08.06.2023 укладено з ТОВ "Базис-СВ"договір про закупівлю послуг № 23. Виконавець зобов`язався надати замовнику послуги з поточного ремонту ділянки дороги комунальної власності у с. Кровне Сумського району Сумської області. Ціна договору 995947,78 грн. без ПДВ. Строк надання послуг до 15.07.2023 (а.с. 81-86).
За дорученням Держаудитслужби України відповідачем проведено моніторинг процедури закупівлі № UA-2023-05-15-014307-а за результатами якого Східним офісом Держаудитслужби складено висновок від 26.09.2023 (а.с. 11-15, 128-133).
Із змісту висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA2023-05-15-014307-а від 26.09.2023 року слідує, що Офісом, за результатами здійснення моніторингу встановлено порушення Замовником п. 14 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 №1082 (далі — Порядок №1082), п. 24 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» (далі – Закон №922), на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі — Особливості) та абз. 2 пп. 2 п. 41 Особливостей. 
З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26. 01.1993 № 2939-XII, статтею 8 Закону №922 Східний офіс Держаудитслужби зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором від 08.06.2023 №25 через укладання додаткової угоди з дотриманням положень Господарського кодексу Україниі Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
Позивач, вважаючи протиправним висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA2023-05-15-014307-а від 26.09.2023 року, звернувся з даним позовом до суду. 
Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що висновок Східного офісу Держаудитслужби від висновок від 26.09.2023 за результатами моніторингу процедури закупівлі № UA-2023-05-15-014307-а є правомірним, а позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено законом України "Про публічні закупівлі" (далі закон 922-VIII). Позивачем оголошено про здійснення закупівлі щодо поточного ремонту ділянки дороги. Згідно з п. 21 закону 922-VIII послуги - будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема... поточний ремонт, поточний ремонт з розробленням проектної документації. З наведеної норми вбачається, що поточний ремонт законом визначається як послуга. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Частинами другою, третьою статті 2 Закону № 2939-XII передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 5 Закону № 2939-XII визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом № 922-VIII, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Згідно з пунктом 7 частини першої статі 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Частиною першою статті 5 Закону № 922-VIII визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: 1)добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням. 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії. Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону. Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.
Пунктом 2 частини другої статті 8 Закону № 922-VIII передбачено, що рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав, зокрема, інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Згідно з частиною четвертою статті 8 Закону № 922-VIII строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.
Частиною шостою статті 8 Закону № 922-VIII передбачено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону № 922-VIII у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю. Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення. Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.
Згідно з частиною десятою статті 8 Закону № 922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.
Відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 8 Закону № 922-VIII форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Частиною шостою статті 17 Закону № 922-VIII передбачено, що переможець процедури закупівлі у строк, що не перевищує десяти днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, повинен надати замовнику документи шляхом оприлюднення їх в електронній системі закупівель, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6, 8, 12 і 13 частини першої та частиною другою цієї статті.
За змістом частини восьмої статті 18 Закону № 922-VIII скарги, що стосуються прийнятих рішень, дій чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки тендерних пропозицій учасників, подаються протягом 10 днів з дня, коли суб`єкт оскарження дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав унаслідок рішення, дії чи бездіяльності замовника, але до дня укладення договору про закупівлю.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 18 Закону № 922-VIII датою початку розгляду скарги є дата оприлюднення реєстраційної картки скарги в електронній системі закупівель. Строк розгляду скарги органом оскарження становить 10 робочих днів з дати прийняття скарги до розгляду, який може бути аргументовано продовжено органом оскарження до 20 робочих днів.
За приписами частини сімнадцятої статті 18 Закону № 922-VIII замовнику забороняється вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо процедури закупівлі, у тому числі приймати рішення про відміну тендеру чи визнання його таким, що не відбувся, відміну переговорної процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю, крім дій, спрямованих на усунення порушень, зазначених у скарзі. Укладення договору про закупівлю під час оскарження забороняється.
Відповідно до частини вісімнадцятої статті 18 Закону № 922-VIII за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення: 1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом); 2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.
Згідно з пунктом 19 частини другої статті 22 Закону № 922-VIII у тендерній документації зазначаються опис та приклади формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких учасниками не призведе до відхилення їх тендерних пропозицій. Формальними (несуттєвими) вважаються помилки, що пов`язані з оформленням тендерної пропозиції та не впливають на зміст тендерної пропозиції, а саме - технічні помилки та описки.
Пунктом 3 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII визначено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо переможець процедури закупівлі: відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю; не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону; не надав копію ліцензії або документа дозвільного характеру (у разі їх наявності) відповідно до частини другої статті 41 цього Закону; не надав забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо таке забезпечення вимагалося замовником.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 922-VIII рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення учасника переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі. Протягом одного дня з дати ухвалення такого рішення замовник оприлюднює в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.
Частиною п`ятою статті 33 Закону № 922-VIII передбачено, що з метою забезпечення права на оскарження рішень замовника до органу оскарження договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю. 
Відповідно до частини шостої статті 33 Закону № 922-VIII замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем процедури закупівлі, протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі. У випадку обґрунтованої необхідності строк для укладання договору може бути продовжений до 60 днів. У разі подання скарги до органу оскарження після оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю перебіг строку для укладання договору про закупівлю призупиняється.
Згідно з частиною сьомою статті 33 Закону № 922-VIII у разі відмови переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації/оголошення про проведення спрощеної закупівлі, неукладення договору про закупівлю з вини учасника або ненадання замовнику підписаного договору у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем процедури закупівлі документів, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію/пропозицію такого учасника, визначає переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув, та приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю у порядку та на умовах, визначених цією статтею.
Частиною першою статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Частиною третьою статті 631 ЦК України передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку № 1082 у разі якщо інформація, розміщена в електронній системі закупівель шляхом завантаження документів, містить відомості, що відрізняються від тих, які розміщені шляхом заповнення електронних полів, автентичною вважається інформація, розміщена шляхом заповнення електронних полів.
Відповідно до положень пункту 22 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.
Пунктом 2 частини другої статті 21 Закону № 922-VIII визначено, що оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити інформацію про назву предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися стосовно кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності).
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 708 предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.
Процедура розміщення інформації про публічні закупівлі, яка оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу у складі електронної системи закупівель (далі - веб-портал), подання інформації, документів, звернень та скарг, одержання повідомлень через електронну систему закупівель визначена Порядком № 1082.
Пунктом 14 Порядку № 1082 передбачено, що під час унесення інформації щодо предмета закупівлі товарів та послуг в оголошення, оприлюднення яких передбачено Законом № 922-VIII, та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в окремих електронних полях зазначається інформація, визначена пунктом 12 та абзацами другим-четвертим пункту 13 цього Порядку, та інформація щодо: назви товару чи послуги кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі; коду товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.
Отже, пункт 14 Порядку № 1082 містить імперативну вимогу, відповідно до якої під час унесення інформації щодо предмета закупівлі товарів та послуг в оголошення в окремих електронних полях зазначається, зокрема, інформація щодо коду товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.
Верховний Суд в постанові від 16.08.2023 у справі № 640/26943/20 дійшов висновку, що при оприлюдненні оголошення про проведення відкритих торгів в електронній системі закупівель зазначається така інформація: 1) узагальнена назва закупівлі; 2) код предмета закупівлі відповідно до Єдиного закупівельного словника за показником четвертої цифри підтягується в оголошення автоматично (з річного плану); 3) конкретна назва предмета закупівлі; 4) ДК код товару, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.
Отже, щоб правильно визначити предмет закупівлі і так само правильно оприлюднити всю необхідну інформацію, за висновками Верховного Суду у справі № 640/26943/20, необхідно керуватися Законом № 922-VIII, Порядком № 708 та Порядком № 1082.
Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 640/10448/19 дійшов висновку, що код, затверджений Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015 запроваджено саме з метою оптимального планування закупівлі та визначення предмета закупівлі. Замовники повинні використовувати найбільш точні коди товарів, робіт і послуг, щоб зацікавлені постачальники могли отримати оптимальну інформацію, а замовники, в свою чергу, конкретний предмет закупівлі. Кодування передбачає використання від 2 до 9 цифр. Двозначні коди використовуються для позначення загальних категорій, восьмизначні коди стосуються конкретних товарів, робіт і послуг, дев`ята цифра є контрольним числом та служить для перевірки попередніх цифр.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 18 листопада 2024 року по справі № 440/13533/21.

Основний словник Єдиного закупівельного словника базується на системі кодів, що мають ієрархічну структуру і складаються з дев`яти цифр. Групи цифр, у свою чергу, відповідають найменуванню, що описує товари, роботи і послуги, які становлять предмет контракту. Код складається з 8 цифр, що згруповані таким чином: OK перші дві цифри визначають розділ (XX000000-Y); перші три цифри визначають групу (XXX00000-Y); перші чотири цифри визначають клас (ХХХХ0000-Y); перші п`ять цифр визначають категорію (ХХХXX000-Y). Останні три цифри коду дають більший ступінь деталізації в межах кожної категорії. Дев`ята цифра - контрольна. 
З матеріалів справи вбачається , що відповідно до інформації про предмет закупівлі, оприлюдненої електронній системі закупівель «Prozorro» Замовник зазначив вид предмету закупівлі: послуги; назва предмета закупівлі та вказав код класифікатора «ДК 021:2015 - 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг).
Водночас, Національний класифікатор України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 №1749, містить наступні номенклатурні позиції щодо товару, який є предметом досліджуваної закупівлі, зокрема: ДК 45233000-9 Будівництво, влаштовування фундаменту та покриття шосе, доріг, або 45233140-2 - Дорожні роботи, 45233142-6 - Ремонт доріг, або 45233320-8 - Влаштування фундаменту доріг. 
Отже, позивач був зобов`язаний зазначити код 45233142-6 - Ремонт доріг, що позивач повинен був діяти саме так, як визначено це в Порядку № 1082, а саме: зазначати навпроти відповідного рядка в графі таблиці «Код згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі» код 45233142-6 - Ремонт доріг, код, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі та який надасть більший ступінь деталізації предмета закупівлі.
Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що висновок відповідача про використання позивачем при визначенні назви предмету закупівлі коду, який не є таким, що найбільше відповідає номенклатурній позиції предмета закупівлі є обґрунтованим.
Також, за висновками відповідача учасник ТОВ "Базис-СВ", якого визнано переможцем, не підтвердив відповідності кваліфікаційному критерію щодо наявності працівників відповідної кваліфікації, наявності у них знання та досвіду для виконання робіт. Також учасником не надано чинного документу дозвільного характеру, як це вимагається п. 45 додатку 1 до тендерної документації. 
Відповідно до додатку 2 до тендерної документації при виконанні поточного ремонту мали бути виконані роботи з улаштування дорожніх корит напівкоритного профілю з застосуванням автогрейдерів; улаштування основ для покриттів з піщано-гравійних сумішей одношарових (а.с. 43).
У додатку 1 до тендерної документації позивачем визначено, що учасники для підтвердження відповідності критеріям, визначені у ст. 16 закону України "Про публічні закупівлі" має надати документи та інформацію, яі підтверджують наявність обладнання та матеріально-технічної бази, наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; інформацію про наявність чинної ліцензії або документа дозвільного характеру на провадження виду господарської діяльності, якщо отримання дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законом. 
ТОВ "Базис-СВ" у складі тендерної пропозиції надано довідку відповідно до якої надання послуг з поточного ремонту не підлягає ліцензуванню, отримання інших дозвільних документів не потребує (а.с. 80).
За приписами ч. 3 ст. 837 ЦК України для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування з підвищеною небезпекою.
Процедура видачі або відмови у видачі, переоформленні, анулювання дозволів визначено "Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 ( далі Порядок 1107).
Виходячи з переліку робіт, наведеному замовником у додатку до тендерної документації, їх виконання потребує застосування машин та іншої великовагової техніки. 
Під час процедури моніторингу закупівлі відповідачем встановлено, що ТОВ "Базис-СВ" для виконання робіт за договорами від 02.03.2023 орендовано автогрейдер, катки дорожні, договори надані у складі тендерної пропозиції для підтвердження відповідності кваліфікаційним критеріям. 
Така обставина позивачем не оспорюється, ніякими доказами не спростована.
Відповідно до п. 21 Порядку 1107 (в редакції на момент виникнення правовідносин) виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2), експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8.
Згідно з п. 1 Групи Б "Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки" (у редакції на момент виникнення правовідносин) до цієї групи віднесено усі типи машин та устатковання, що наведені у підпунктах 1 і 2 пункту 2 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62, що не зазначені у групі А. 
Відповідно до п.п. 1 п.2 "Технічного регламенту безпеки машин" (у редакції на момент виникнення правовідносин) серед іншого до машин віднесено сукупність взаємозв`язаних частин або компонентів, з яких принаймні один є рухомим, що мають у своєму складі або пристосовані до приєднання силового приводу іншого, ніж безпосередньо прикладене зусилля людини або тварини, та з`єднані для виконання визначених функцій; сукупність взаємозв`язаних частин або компонентів, з яких принаймні один є рухомим, що мають у своєму складі або пристосовані до приєднання силового приводу іншого, ніж безпосередньо прикладене зусилля людини або тварини, та з`єднані для виконання визначених функцій; зазначені взаємозв`язані частини або компоненти не мають компонентів для їх встановлення на місці або для з`єднання з джерелом енергії та руху. 
Тобто , відповідач дійшов вірного висновку про те, що великовагові машини і механізми, із застосуванням яких ТОВ "Базис-СВ" мало намір виконувати роботи за предметом закупівлі, є машинами підвищеної небезпеки. 
Відповідно до абзацу 2 п. 21 Порядку 1107 експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Декларація подається роботодавцем не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. 
За змістом Порядку 1107 зазначена декларація не є дозволом. Разом з тим, її подання є обов`язковою умовою для отримання права на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, віднесених до групи Б переліку. 
Як було зазначено, учасник ТОВ "Базис-СВ" орендував машини, необхідні для виконання робіт. 
Позивачем не надано доказів подання цим учасником у складі тендерної пропозиції чинної декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. 
Також, не подано ніяких доказів, що працівники, які залучались ТОВ "Базис-СВ" для виконання робіт мали відповідну кваліфікацію, досвід роботи, пройшли навчання з питань охорони праці, необхідні для застосування машин підвищеної небезпеки. 
Відповідно до п. 2.1 додатку 1 тендерної документації до довідки про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід на кожного працівника мав бути поданий документ, який засвідчує можливість використання його праці: штатний розпис, трудовий договір, договір про надання послуг, наказ про призначення, копія трудової книжки, інший документ. 
У довідці ТОВ "Базис-СВ" № 22/8 від 22.05.2023 зазначено десять осіб, усі є працівниками учасника (а.с. 52). 
Разом з тим, надано копії договорів підряду щодо восьми осіб, зазначених у довідці, крім директора ОСОБА_1 та виконроба Коломійця О.В. За змістом договорів між ТОВ "Базис-СВ" як замовника та фізичних осіб — виконавців їх укладено на підставі ст. 837 ЦК України. 
За змістом договорів та зазначеної норми закону виконавці за договором підряду зобов`язуються на свій ризик, самостійно організувати виконання робіт, не підлягають внутрішньому трудовому розпорядку та посадовій інструкції. Замовник не несе ніяких зобов`язань, визначених КЗпП України. Тобто між замовником і виконавцями не виникають трудові відносини. Відповідно такі особи не є працівниками товариства, як зазначено у довідці № 22/2 від 22.05.2023.
За змістом договорів, виконання робіт має здійснюватися виконавцями з використанням інструменту та матеріалів замовника. У договорах зазначено професію осіб, з якими укладається договір. При цьому, конкретного виду, переліку, обсягу робіт для виконання яких укладається договір підряду не зазначено. Для опису характеру робіт в усіх договорах використано інформацію щодо предмета закупівлі з тендерної документації: "Поточний ремонт ділянки дороги комунальної власності по вул. Шляхівська с. Кровне Сумського району Сумської області (ДК 021:015 — 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) (а.с. 56-79). 
Враховуючи, що сторонами укладено догори підряду, зазначення у них професії виконавця на переконання суду не є доказом того, що за договорами мали виконуватися роботи саме за цією професією. Крім того, професія Солодкого О.В. у договорі — водій, не відповідає зазначеній у довідці товариства № 22/8 — дорожній робітник.
Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ "Базис-СВ" не підтвердило відповідність кваліфікаційним критеріям процедури закупівлі. 
Отже, відповідно до абзацу 2 підпункту 2 пункту 41 Особливостей тендерна пропозиція учасника ТОВ "БАЗИС- СВ" підлягала відхиленню.
Таким чином доводи позивача, викладені в позовній заяві та в апеляційній скарзі щодо неправомірності оскаржуваного висновку не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст. 16 ч. 1,2 закону України 922-VIII замовник вимагає від учасників процедури закупівлі подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів); наявність фінансової спроможності, яка підтверджується фінансовою звітністю. Якщо для закупівлі робіт або послуг замовник встановлює кваліфікаційний критерій такий як наявність обладнання, матеріально-технічної бази та технологій та/або наявність працівників, які мають необхідні знання та досвід, учасник може для підтвердження своєї відповідності такому критерію залучити спроможності інших суб`єктів господарювання як субпідрядників/співвиконавців.
Відповідно до ст. 31 ч. 1 п. 1 закону України 922-VIII замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону. 
З наведеної норми закону вбачається, що встановлення факту невідповідності учасника кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям є підставою для відхилення тендерної пропозиції. 
Для усунення порушень відповідач вимагає припинення зобов`язань за договором від 08.06.2023 № 25 шляхом укладення додаткової угоди з дотриманням вимог Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. 
Позивач стверджує, що на момент проведення моніторингу умови договору сторонами виконані, послуги надані та оплачені, що робить неможливим виконання зазначеної вимоги. На підтвердження надав копії актів виконаних робіт та платіжних інструкцій ( а.с. 89-102).
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 41 Закону України 922-VIII у разі виконання договору про закупівлю замовник обов`язково оприлюднює звіт про виконання договору про закупівлю. 
За твердженням відповідача на момент проведення моніторингу закупівлі такий звіт за договором з ТОВ "Базис-СВ" у електронній системі закупівель оприлюднений не був. Ніякими дослідженими судом доказами таке твердження не спростоване. 
Пунктами 7, 8, 10 статті 10 Закону № 2939-XII визначено, зокрема, право органу державного фінансового контролю:
- пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства;
- порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;
- у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства;
- звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;
- звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового має право як і висувати замовникам обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за укладеним договором, так і право на ініціювання питання про визнання договору недійсним. 
У свою чергу, статтею 43 Закону № 922-VIII регламентовано вичерпний перелік підстав для автоматичного визнання договору закупівлі нікчемним. Також орган фінансового контролю має право звертатися до суду лише у визначених випадках: у разі невиконання підконтрольною установою висунутих вимог, або у випадку не здійснення повернення коштів у дохід держави.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що орган фінансового контролю має право як і висувати замовникам обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за укладеним договором, так і право на ініціювання питання про визнання договору недійсним. У свою чергу, статтею 43 Закону № 922-VIII регламентовано вичерпний перелік підстав для автоматичного визнання договору закупівлі нікчемним. Також орган фінансового контролю має право звертатися до суду лише у визначених випадках: у разі невиконання підконтрольною установою висунутих вимог, або у випадку не здійснення повернення коштів у дохід держави.
Отже, чинним законодавством встановлено дискрецію органу державного фінансового контролю щодо визначення форми усунення встановлених порушень в залежності від виду цих порушень. Окрім того, враховуючи, що при укладенні договорів за результатами публічних закупівель використовуються саме бюджетні кошти, то лише держава через свій відповідний орган має повноваження щодо обрання форми припинення нецільового використання цих коштів.
Верховним Судом у постановах за результатами касаційного перегляду неодноразово, зокрема у постанові від 08.06.2023 по справі №420/3390/22 (адміністративне провадження № К/990/10419/23) зроблено висновок, що у разі недотримання учасником процедури закупівлі усіх кваліфікаційних вимог, зазначених у тендерній документації замовника, останній на вимогу закону України “Про публічні закупівлі” повинен відхилити тендерну пропозицію учасника, що робить укладання договору взагалі неможливим. У такому випадку вимога Держаудитслужби про усунення порушень шляхом розірвання укладеного договору з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, тобто приведення сторін договору у первісний стан, є пропорційним виявленому порушенню та підлягає виконанню.
Таким чином, враховуючи сталу практику Верховного Суду у цій категорії справ, Держаудитслужба мала повноваження щодо визначення одного із варіантів усунення встановлених порушень як припинення зобов`язань за договором.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі № 260/3428/21 та від 11 квітня 2024 року у справі №440/17864/21. 
На підставі викладеного суд вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що вимога відповідача про припинення зобов`язань за договором від 08.06.2023 № 25 шляхом укладення додаткової угоди з дотриманням вимог Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України є безпідставним та непропорційним втручанням у договірні відносини. Така вимога відповідає вимогам закону, заявлена у межах повноважень відповідача та за наявності до того підстав.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на висновки Верховного Суду, зазначені в апеляційній скарзі з підстав того, що по-перше, оцінка допустимості та належності доказів є виключною компетенцією суду, який розглядає по суті, а по-друге, колегія суддів враховує приписи ч.5 ст. 242 КАС України, а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище саме судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду.
Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачами не зазначено. Відповідачем наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться у відзиві на позовну заву та були предметом розгляду судом першої інстанції інстанцій та спростовані ним.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 по справі № 480/11016/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   І.С. Чалий