Справа № 450/5967/25  Провадження № 2/450/854/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Данилів Є.О.
секретаря судового засідання Хохолик О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Цьвок Богдан Ігорович до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП
встановив:
представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача завдану майнову шкоду, що становить доплату страхового відшкодування в розмірі 53 765,98 грн.; стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача витрати на проведення експертизи в сумі 10000, 00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.06.2025 року в місті Пустомити Львівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Шкода Фабіа (д.н.з. НОМЕР_1 ), не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, при зміні напрямку руху здійснила поворот ліворуч в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобіль Тойота Рав 4, що належить позивачеві ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.12.2012 року, зазнав механічних пошкоджень. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.09.2025 року ОСОБА_2 було визнано винною у порушенні правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 850 грн. На момент ДТП автомобіль Шкода Фабіа, керований ОСОБА_2 , був застрахований у ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" за полісом №228095516 від 28.03.2025 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становила 250 000 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування у справі № 883-25 від 27.11.2025 року, вартість відновлювального ремонту становила 68 685,15 грн. без ПДВ на запасні частини та матеріали. Страхова компанія виплатила позивачу 68 685,15 грн. Однак, згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 337 від 03.07.2025 року, реальна вартість ремонту становить 122 451,13 грн, що перевищує отримане страхове відшкодування. Таким чином, різниця в сумі 53 765,98 грн. підлягає доплаті страховою компанією. Також позивач поніс витрати на судовий збір у розмірі 968.96 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Окрім цього, судові витрати на правову допомогу становлять 8 000 грн, які також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
16.12.2025 року провадження у справі відкрито.
06.01.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву представником ПРАТ «Українська транспортна страхова компанія» Степушенко П.М. який він мотивує тим, що спірні правовідносини регулюються спеціальним законом – Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 22, 31 цього Закону страховик відшкодовує збитки в межах страхової суми на підставі оцінки, виконаної відповідно до законодавства. Вказує, що Страховик здійснив оцінку збитків через ТзОВ АК «Експерт-Сервіс». Відповідно до звіту № SOS-250616-314620, розмір ремонту з урахуванням фізичного зносу склав 68 685,15 грн. Виплачена сума – 68 685,15 грн. Відшкодування було здійснене у повному обсязі згідно з вимогами законодавства. Позивач звернувся до експерта Галамай Я.І. раніше, ніж закінчився строк, відведений для огляду страховиком. Оскільки представник страхової компанії провів огляд у межах законного строку (24.06.2025 року), висновки залученого Позивачем експерта не можуть бути враховані. Це підтверджується п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону та практикою Верховного Суду. Додатково звертає увагу суду щодо сумнівності висновку експерта Галамая Я.І. оскільки експертом взято вартість запчастин, які підлягають заміні, за рівнем цін роздрібного продажу оригінальних складників визначених дилерами марки-бренду досліджуваного автомобіля (останній абзац сторінки 10 Висновку № 43). Законодавство не вимагає використання лише експертного висновку, а також не передбачає обов`язкової сили такого документа у випадку наявності іншої належної оцінки. Також вказує про доцільність зменшення витрат на правову допомогу. Позивач заявив витрати на адвоката в розмірі 8 000 грн. Враховуючи ціну позову (53 765,98 грн) та принципи пропорційності, враховуючи, що цивільна справа № 450/5967/25 за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, не є складною, її розгляд проводиться в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін, а тому, вважаємо заявлені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. завищеними та необґрунтованими, оскільки страхове відшкодування виплачено у повному обсязі згідно із законодавством. Висновок експерта Галамая Я.І. не може братися до уваги. Враховуючи викладене, підстав для задоволення позовних вимог немає.
20.02.2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» було подано заперечення на відповідь на відзив представником ПРАТ «Українська транспортна страхова компанія» Степушенко П.М.
Інші учасники справи та їхні представники в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоч були належним чином повідомлені про час та місце розгляд справи, що не перешкоджає розгляду справи судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суд в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Судом встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.09.2025 року (справа № 450/2567/25, провадження 3/450/1548/25) відповідача ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави.
Згідно якої вбачається, що 13.06.2025 року о 13.10 год. в м. Пустомити, вул. Шевченка, 11 гр. ОСОБА_2 керуючи т/з Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, при зміні напрямку руху здійснила поворот ліворуч в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.1 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 20.09.2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року в справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року в справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.12.2012 року транспортний засіб «Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 .
Згідно Поліса № ЕР-228095516 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 27.03.2025 року, виданого страховиком ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» транспортний засіб – автомобіль Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 був забезпеченим транспортним засобом.
Згідно даного Поліса страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілого становить
250 000 грн.
Як вбачається із Звіту № SOS-250616-314620 від 29.10.2025 року про оцінку автомобіля Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 , наданого ТОВ «Експерт-Сервіс», за підписом директора та за сумісництвом оцінювача Т.М. Войтик., вартість відновлювального ремонту Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 без ПДВ на запчастини складає: ремонту автомобіля Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 - 68 685,15 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 без ПДВ на запчастини складає: 61020,45 грн.; ринкова вартість автомобіля Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 складає: 378 404,00 грн.
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 883-25 від 27.11.2025 року, на підставі Звіту № № SOS-250616-314620 від 29.10.2025 року (ТОВ «Експерт-Сервіс») вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 68 685,15 грн. Сума страхового відшкодування становить 68 685,15 грн.
Як вказує представник позивача та представник відповідача, позивач ОСОБА_1 отримав 68 685 грн. 15 коп. страхового відшкодування від відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія».
Вказані обставини визнаються сторонами.
Відповідно ч. 1 до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивачів та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Адвокат Цьвок Б.І. у позовній заяві покликається на те, що визначене відповідачем ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" страхове відшкодування в розмірі 68 685 грн. 15 коп. з урахуванням зносу не узгоджується з фактичним розміром заподіяної потерпілому ОСОБА_1 шкоди та є лише частковою виплатою страхового відшкодування. У зв`язку з чим, для визначення дійсного розміру завданого матеріального збитку, позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Галамая Я.І.
Зазначаючи про наявність реальних витрат понесених внаслідок пошкодження транспортного засобу в матеріалах цивільної справи наявний Висновок експерта № 43 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного судовим експертом Галамай Я.І. від 07.08.2025 року, вбачається, що ринкова вартість автомобіля "Тойота Рав 4", реєстраційний номер НОМЕР_2 , без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП (до ДТП) складає 360 211,50 грн.; вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах на дату ДТП, становить 185 381,90 грн. в т.ч. ПДВ 33384,89 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Рав 4", реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 13.06.2025 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 122 451,13 грн. без ПДВ.
У зв`язку із чим, адвокатом Цьвок Б.І. було направлено заяву на доплату страхового відшкодування ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в якій адвокат, діючи в інтересах клієнта, вказав на розбіжність у цінах на запасні частини, використаних у звітах. Тому з огляду на ці розбіжності та наявні документи, вимагає доплати страхового відшкодування у розмірі 53 765,98 грн (122 451,13 грн – 68 685, 15 грн.).
На що, відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», як страховиком, надано відповідь на заяву вище (вих № е-2402-1549-В від 05.11.2025 року), відповідно до змісту якої, не взято до уваги надіслану позивачем копію Висновку експерта № 43 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи складеного судовим експертом Галамай Я.І. 07.08.2025 р., при визначенні розміру страхового відшкодування, на підставі п.34.4 ст.34 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому відсутні підстави для перегляду прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових виплат), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових коштів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Щодо доводів представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», що представник страхової компанії провів огляд у межах законного строку (24.06.2025 року після ДТП), висновок залученого Позивачем експерта не може бути врахований, що виплата здійснена у повному обсязі та позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення, то суд зазначає наступне:
у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.
Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 23.09.2020, справа № 199/1100/19.
В свою чергу, стаття 33 Закону № 1961-IV визначає дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).
Так, підпунктом 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV встановлено обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП з використанням забезпеченого транспортного засобу невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання страхового випадку.
Як зазначив Верховний Суд постанові від 18.07.2018 у справі № 759/19724/15-ц, такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості розпочати розслідування, перевірити обставини ДТП власними силами, визначити розмір шкоди і запобігти необґрунтованим виплатам.
Суд погоджується із доводами сторони відповідача, адже згідно із п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Однак суд вважає за необхідне зазначити, що законом не заборонено потерпілим для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти.
Також суд звертає увагу на те, що згідно приписів статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
За обставинами даної справи ОСОБА_1 реалізуючи своє право на залучення експерта, вже 03.07.2025 року звернувся до судового експерта Галамай Я.І. для визначення вартості завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, цим експертом 07.08.2025 року складено висновок № 43 судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Вказаний висновок складений судовим експертом, що був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, поданий позивачем в порядку, передбаченому ст.106 ЦПК України, з відміткою, що висновок підготовлений для подання до суду, що відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України.
За наведеного судом не беруться до уваги доводи відповідача про те, що такий висновок є неналежним і недопустимим доказом у справі, оскільки такі твердження суперечить нормам ст. 76-78, 106 ЦПК України, тому не ґрунтуються на законі.
Під час розгляду справи відповідачем не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів тому, що наданий позивачем висновок експерта є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок ДТП.
Доводи відповідача про те, що у висновку № 43 судової транспортно-товарознавчої експертизи від 07.08.2025 року завищено розмір завданого збитку не підтверджені належними і допустимим доказами, а тому не носять переконливого значення.
Також суд враховує, що згідно п.36.2 ст.36 Закону України №1961-IV страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.
Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач направив відповідний експертний висновок страховику разом із заявою про виплату страхового відшкодування, які отримані відповідачем.
Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем узгоджено не було.
Згідно з ст. 27 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 21 травня 2024 року № 3720-IX страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному ч.ч. 2 і 3 цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. 
Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до ч. 3 цієї статті. 
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:
1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 43 частиною цього Закону, – МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до ч. 4 ст. 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого п. 1 цієї частини.
Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації.
Визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна здійснюється відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні визначає Закон України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ.
Ст. 9 цього Закону визначено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
До таких нормативно-правових актів належить, зокрема Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 1074/8395 (далі – Методика).
Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ) у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (пункт 1.3.).
Згідно з п. п. 2.3, 2.4 Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, а вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.
03.07.2025 року експертом ОСОБА_3 було проведено огляд автомобіля Тойота Рав 4, д.н.з. НОМЕР_2 . 24.06.2025 огляд пошкодженого транспортного засобу був проведений на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_4 .
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (п. 8.1 Методики).
Отже, за змістом наведених положень Методики оцінка збитку внаслідок дорожньої транспортної пригоди проводиться шляхом складання калькуляції вартості ремонтних робіт і запчастин, а базою для оцінки є результати огляду пошкодженого транспортного засобу.
Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 03 липня 2025 року №337, складеним експертом Галамай Я.І. вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Тойота Рав 4, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженням його транспортного засобу унаслідок дорожньої транспортної пригоди, яка трапилась 13 червня 2025 року, становить 122451,13 грн.
Водночас відповідно до звіту від 29.10.2025 року № SOS_ -250616-314620 про оцінку КТЗ, складеного ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Тойота Рав 4, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 68 685,15 грн. У цьому звіті до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни включено вартість запасних частин, які є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 21 травня 2024 року № 3720-IX витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова виплата), відшкодовуються страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Нормами вказаного Закону не визначений порядок розрахунку вартості аналогів оригінальних складових частин.
У звіті від 29.10.2025 року № SOS_ -250616-314620 про оцінку КТЗ, складеного ОСОБА_4 та у відзиві відповідача відсутнє обґрунтування обрання певних аналогів оригінальних складових частин у зв`язку із положеннями ч. 2 ст. 27 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 21 травня 2024 року № 3720-IX. Також ТДВ “Експрес Страхування” не довело з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази, що ці аналоги відповідають технічним вимогам виробника транспортного засобу Тойота Рав 4, д.н.з. НОМЕР_2 .
Також суд враховує те, що що в Акті технічного огляду КТЗ від 24.06.2025 р., складеного оцінювачем ОСОБА_4 , зазначено, зокрема: 1. Пошкодження бампера переднього – деформований та розламано кріплення, однак в Звіті №: SOS_-250616-314620 від 29.10.2025 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, бампер передній відсутній в переліку запасних частин, які підлягають під заміну; 2. В Pемонтній калькуляції № 883-25 від 29.10.2025 р., складеної оцінювачем ОСОБА_4 , вказано вартість крила переднього правого 2 034,63 грн., що є явно заниженою вартістю запчастини, оскільки згідно Висновку № 43 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 07.08.2025 р., складеного судовим експертом Галамай Я.І., вартість крила переднього правого – 20 310,57 грн., що навіть із врахуванням 70% зносу буде становити 6 093,17 грн.
З огляду на викладене суд не приймає при визначенні вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Тойота Рав 4, д.н.з. НОМЕР_2 ., звіт від 29.10.2025 року № SOS_ -250616-314620 про оцінку КТЗ, складеного ОСОБА_4 , а виходить з розміру збитків, визначених у висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 07.08.2025 року № 43, складеному експертом Галамай Я.І.
Враховуючи вищенаведене, суд при вирішенні позовних вимог в якості належного доказу розміру страхового відшкодування приймає до уваги саме наданий позивачем висновок № 43 судової транспортно-товарознавчої експертизи від 07.08.2025 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначена в сумі 122 451,13 грн. без врахуванням ПДВ.
Враховуючи наведене, залучення судового експерта з метою визначення розміру відшкодування завданої шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу позивача, не суперечить наведеним вище вимогам закону, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ “УТСК” підлягає стягненню доплата страхового відшкодування в розмірі 53 765,98 грн., виходячи з наступного розрахунку: 122 451,13 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля “ Шкода Фабіа (д.н.з. НОМЕР_1 ), пошкодженого внаслідок ДТП 13.06.2025 року, визначеного згідно Висновку експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 43 від 03.07.2025 р.) – 68 685,15 грн. (виплачене страховиком страхове відшкодування) становить 53 765,98 грн.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати пов`язані із проведенням експертизи.
Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на проведення експертизи у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7 від 03.07.2025 року, та судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 7343-2378-4543-7984 від 12.12.2025 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 386, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 81, 82, 206, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України суд, -
ухвалив:
позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.
Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (код ЄДРПОУ 22945712, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 завдану майнову шкоду, що становить доплату страхового відшкодування в розмірі 53 765,98 (п`ятдесят три тисячі сімсот шістдесят п`ять гривень дев`яносто вісім копійок).
Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (код ЄДРПОУ 22945712, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 відшкодування витрат понесених на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі - 10000 (десять тисяч гривень), сплачений судовий збір – 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок), а всього 10 968,96 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 16.03.2026 року.
Учасники справи: 
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ; Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», ЄДРПОУ 22945712, м. Київ, вул. Саксаганського, 77.

Суддя	Є.  О.  Данилів