ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5014/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:
- визнати протиправною бездіяльність військових службових осіб, з числа керівного складу Управління Служби безпеки України в Херсонській області, а саме: заступника начальника Управління ОСОБА_2 та начальника Управління Борисевича А.С. щодо не нарахування та невиплати позивачу місячного грошового забезпечення за жовтень 2025 та за листопад 2025 року;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області нарахувати та виплатити позивачу місячне грошове забезпечення за жовтень 2025 року та за листопад 2025 року, що не нараховане та не виплачене;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу відповідно до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати місячного грошового забезпечення за жовтень 2025 року та за листопад 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог, заманених у позові та додаткових поясненнях, позивач вказав, що відповідач, у розпорядженні якого перебуває позивач на підставі наказу начальника УСБУ в Херсонській області "По особовому складу" від 30.05.2024 року №187-ОС/дск, протиправно не здійснив йому виплату грошового забезпечення за жовтень 2025 року та за листопад 2025 року. Позивач стверджує, що в даному випадку має місце допущення відповідачем протиправної бездіяльності, що суперечить положенням нормам чинного законодавства, а також вважає, що має право на нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до положень Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві відповідач зазначив, що згідно з мобілізаційним планом позивач був призваний на військову службу у складі Управління Служби безпеки України у Херсонській області і 01.03.2022 року з ним був укладений відповідний контракт про проходження військової служби на період дії правового режиму воєнного стану. В подальшому відносно позивача неодноразово приймались рішення про передислокацію його на нове місце проходження служби. Останнє розпорядження про зміну місця розташування позивача було оформлене наказом Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 02.01.2024 року №1-ОС/дск, відповідно до якого підполковник ОСОБА_3 у період до 15 січня 2024 року мав вибути з пункту тимчасової дислокації – м. Чернівці Чернівецької області до м. Херсон Херсонської області, з яким позивач був ознайомлений під підпис. Однак зазначений наказ позивач не виконав і не прибув до нового місця несення служби (м. Херсон). 30 травня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 Кримінального кодексу України. У зв`язку з цими обставинами, наказом начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 30 травня 2024 року №187-ОС/дск позивач був зарахований у розпорядження начальника за підпунктом “в” пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007. В подальшому на підставі положень пункту 2 глави 1 розділу IV Інструкції №515/ДСК наказом начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 26 листопада 2024 року №405-ос/ДСК позивачу припинено виплату грошового забезпечення починаючи з 30 листопада 2024 року до закриття кримінального провадження (пов`язаного із проведенням досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 Кримінального кодексу України), постановлення судом вироку або до прийняття рішення керівництвом Служби безпеки України про продовження виплати позивачу грошового забезпечення. Відповідач зазначає, що на сьогоднішній день відсутнє ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження відносно позивача. Також відповідач зазначив, що на виконання рішень Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/472/25-а та №600/1978/25-а Управління Служби безпеки України у Херсонській області звернулося до Голови Служби безпеки України з рапортом про виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення як військовослужбовцю, який перебуває у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області на підставі підпункту “в” пункту 48 Розділу IV Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007. Крім того, 29.08.2025 року Управління Служби безпеки України у Херсонській області подало повторний рапорт (з виправленими зауваженнями центрального управління) на Голову Служби безпеки України, однак до відповідача не надходило прийнятого рішення за результатами розгляду вказаного рапорту. Таки чином, відповідач вважає, що в діях Управління Служби безпеки України у Херсонській області відсутня протиправна бездіяльність. З вказаних підстав, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 22.10.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.
20.11.2025 р. до Чернівецького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Брезіна Т.М.) надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії (справа №600/5511/25-а). У поданому позові позивач вказує про необхідність об`єднання вказаної справи до справи №600/5014/25-а.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.12.2025 р. в адміністративній справі №600/5511/25-а відкрито спрощене провадження.
Ухвалою суду від 04.12.2025 р. об`єднано в одне провадження справи №600/5014/25-а та №600/5511/25-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. Справам присвоєно один номер №600/5014/25-а. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 01.03.2022 року між Службою безпеки України в особі начальника Управління СБ України в Херсонській області бригадного генерала ОСОБА_4 та позивачем було укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України. Зазначений контракт укладено між позивачем та Службою безпеки України з 01 березня 2022 року до оголошення демобілізації.
30.05.2024 р. наказом начальника відповідача №187-ОС/дск позивача зараховано у розпорядження начальника Управління за підпунктом "в" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007, у зв`язку з повідомленням йому 30 травня 2024 року про підозру у рамках кримінального провадження №62024080200000199 від 13 лютого 2024 року, звільнивши з посади спеціаліста (капітан) за рахунок посади головного спеціаліста (майор) сектору мобілізації та територіальної оборони.
26.11.2024 р. наказом начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 26 листопада 2024 року №405-ОС/дск відповідно до підпункту "в" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, та пункту 2 глави 1 розділу IV Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженого наказом Центрального управління Служби безпеки України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК, позивачу припинено нарахування та виплату грошового забезпечення з 30 листопада 2024 року до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом або до прийняття рішення керівництвом Служби безпеки України про здійснення виплати грошового забезпечення.
На виконання судових рішень, які набрали законної сили, у справах №600/472/25-а та №600/1978/25-а, 29 серпня 2025 року Управління Служби безпеки України у Херсонській області подало рапорт №71/6/377-150 дск Голові Служби безпеки України, у якому висловлено прохання винести рішення щодо не здійснення виплати грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України у Херсонській області, у строк понад шість місяців перебування у розпорядженні.
Також матеріали справи містять виписку по картковому рахунку позивача за жовтень 2025 року та за листопад 2025 року.

Мотивувальна частина

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини у вказаній справі регулюються, зокрема, Законом України "Про Службу безпеки України" від 22 березня 1992 року №2229-ХІІ, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 листопада 1991 №2011-XII, Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженим Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007, Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженою наказом Центрального управління Служби безпеки України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК.
Згідно з п. 47 Розділу IV Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007 (далі – Положення №1262/2007) військовослужбовці Служби безпеки України, які переміщуються по службі, мають вибути до нового місця служби не пізніш як через один місяць від дня одержання підрозділом, органом, закладом, установою наказу про переміщення по службі, а ті з них, які на цей час перебувають у відпустці, відрядженні чи на лікуванні, - після повернення з відпустки, відрядження чи лікування.
Підстави зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників визначені пунктом 48 Розділу IV Положення №1262/2007.
Зокрема, відповідно до пп. "в" п. 48 Розділу IV Положення №1262/2007 зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників, а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника іншого підрозділу, органу, закладу, установи допускається у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.
Окрім того, п. 48 Розділу IV Положення №1262/2007 визначено, що військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України визначено Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженою наказом Центрального управління Служби безпеки України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК (далі – Інструкція №515/ДСК).
Так, згідно пункту 2 глави 1 Розділу IV Інструкції №515/ДСК (з урахуванням змін, внесених наказом №1393/ДСК від 07 листопада 2022 року) за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими підпунктами "в", "д", "з" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262 (далі - Положення), зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків, передбачених пунктом 48 Положення, з урахуванням їх продовження у встановленому порядку.
Відповідно до пункту 3 глави 1 Розділу IV Інструкції №515/ДСК (з урахуванням змін, внесених наказом №1393/ДСК від 07 листопада 2022 року) за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників за підставою, передбаченою підпунктом "в" пункту 48 Положення (крім випадків, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу), зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження.
Згідно абзацу третього пункту 6 глави 1 Розділу IV Інструкції №515/ДСК (з урахуванням змін, внесених наказом №1393/ДСК від 07 листопада 2022 року) після закінчення строків перебування у розпорядженні, передбачених підпунктами "а", "б", "г", "ґ", "е", "є", "и" пункту 48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках, передбачених підпунктом "в" пункту 48 Положення, - після спливання шести місяців з дня зарахування в розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата їм грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБ України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці. Стосовно військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні Голови СБ України, такі рапорти готуються одним із його заступників або начальником Управління роботи з основним складом.
Отже, з указаних норм вбачається, що за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників, зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків, передбачених пунктом 48 Положення №1262/2007, з урахуванням їх продовження у встановленому порядку, однак, окрім тих військовослужбовців, які зараховані в розпорядження у зв`язку із здійсненням стосовно них кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом (підпункт "в" пункту 48 Положення №1262/2007), для яких зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження. Після ж спливу шести місяців з дня зарахування в розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата указаним військовослужбовцям грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБ України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач, як військовослужбовець Служби безпеки України, наказом начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 30.05.2024 року №187-ОС/дск був зарахований у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області з 30.05.2024 року саме у зв`язку із здійсненням стосовно нього кримінального провадження №62024080200000199 від 13.02.2024 року - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом (підпункт "в" пункту 48 Положення №1262/2007), і в подальшому йому було здійснено виплату грошового забезпечення до 29.11.2024 року, тобто протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження, при цьому розгляд вказаного кримінального провадження не було завершено. У зв`язку із зазначеними обставинами, відповідачем прийнято рішення, оформленого наказом від 26.11.2024 року №405-ОС/дск, про припинення нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.11.2024 року до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом або до прийняття рішення керівництвом Служби безпеки України про здійснення виплати грошового забезпечення. При цьому, суд звертає увагу, що вказаний наказ є чинним та не був скасований. 
Водночас, вирішуючи спір, суд звертає увагу, що приписи абз. 3 п. 6 глави 1 Розділу IV Інструкції №515/ДСК (з урахуванням змін, внесених наказом №1393/ДСК від 07 листопада 2022 року) не скасовують виплату грошового забезпечення військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні керівника Управління на підставі підпункту "в" пункту 48 Розділу IV Положення №1262/2007, а лише змінюють механізм його нарахування та виплати.
Аналіз змісту абз. 3 п. 6 глави 1 Розділу IV Інструкції №515/ДСК (з урахуванням змін, внесених наказом №1393/ДСК від 07 листопада 2022 року) свідчить про те, що після спливу шестимісячного строку перебування у розпорядженні на підставі підпункту "в" пункту 48 Положення №1262/2007 виплата грошового забезпечення такому військовослужбовцю припиняється, а не скасовується, водночас подальша виплата грошового забезпечення здійснюється виключно за рішенням Голови СБ України на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці. 
Тобто, в даному випадку керівник Управління Служби безпеки України в Херсонській області не наділений правом самостійно приймати рішення про виплату позивачу грошового забезпечення після закінчення шестимісячного строку перебування його у розпорядженні, однак він повинен був звернутися з відповідним рапортом до Голови СБ України, яким, фактично, і має вирішуватися питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцю, що перебуває у розпорядженні керівника Управління на підставі підпункту "в" пункту 48 Розділу IV Положення №1262/2007.
Судом встановлено, що на виконання судових рішень, які набрали законної сили, у справах №600/472/25-а та №600/1978/25-а, 29 серпня 2025 року Управління Служби безпеки України у Херсонській області подало рапорт №71/6/377-150 дск Голові Служби безпеки України, у якому висловлено прохання винести рішення щодо не здійснення виплати грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України у Херсонській області, у строк понад шість місяців перебування у розпорядженні. Водночас, рішення Голови Служби безпеки України за результатами розгляду даного рапорту на адресу Управління не надходило.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем було вжито передбачені чинним законодавством заходи для здійснення виплати грошового забезпечення позивачу під час перебування у розпорядженні начальника Управління, що виключає підстави для висновків про допущення суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності. 
Відтак, заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльність військових службових осіб з числа керівного складу Управління Служби безпеки України в Херсонській області, а саме: заступника начальника Управління ОСОБА_2 на начальника Управління ОСОБА_5 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за жовтень 2025 р. та за листопад 2025 р., задоволенню не підлягають. Вимоги зобов`язального характеру як похідні також не можуть бути задоволенні.
Решта доводів сторін не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову. 

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України. З вказаних підстав позов, в цій частині та частині похідних позовних вимог, не підлягає задоволенню. 
У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання. 

Найменування сторін:
позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач - Управління Служби безпеки України в Херсонській області (вул. Лютеранська, буд. 1, м. Херсон, 73000, Код ЄДРПОУ 20001728).

Суддя Т.М. Брезіна