ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3721/25 Головуючий суддя І інстанції Рубіжний С. О.
Провадження № 22-ц/818/1014/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року     м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В., 
за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на заочне рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2025 року, у цивільній справі №639/3721/25, за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова звернувся представник Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладені кредитні договори: 22.01.2021 кредитний договір № 2001797996501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20000,00 грн; 28.10.2021 кредитний договір № 1002004323601, за яким позичальнику видано кредит у сумі 47816,65 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 03.03.2025 утворилась заборгованість: за кредитним договором № 2001797996501 від 22.02.2021 – 38268,51 грн., з яких: 17570,36 грн. – заборгованість за кредитом, 26698,15 грн. – заборгованість за процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією; та за кредитним договором № 1002004323601 від 28.10.2021 – 57489,05 грн., з яких: 44825,65 грн. – заборгованість за кредитом, 12,68 грн. – заборгованість за процентами, 12647,72 грн. – заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами станом на 03.03.2025 склала 95757,56 грн. 
Посилаючись на вказані обставини, банк просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 95757,56 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.
Заочним рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами №2001797996501 від 22.01.2021 року, №1002004323601 від 27.10.2021 року станом на 03.03.2025 у загальному у розмірі 62 905 гривень 48 копійок.
В іншій частині позивних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 1 591 гривня 27 копійок.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Перший Український міжнародний банк» Шумілова Н.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати в частині відмови АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у задоволенні у повному обсязі позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті відсотків; та ухвалити у вказаній частині нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001797996501 від 22.01.2021 у повному обсязі, зокрема, стягнути з відповідача у повному обсязі заборгованість за відсотками у розмірі 20698,15 грн. та відповідно й судового збору; стягнути з Відповідача судові витрати за розгляд апеляційної скарги.

Вважає, що рішення є частково незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, судом здійснено невідповідні обставинам справи висновки.
Вказала, що між Банком і Відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого Відповідач отримав кредит. Відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредити в порядку та строки, обумовлені договором.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи у визначених ст. 367 ЦПК України межах, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржене рішення суду відповідає.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд своє рішення мотивував наступним.
Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2001797996501 від 22.01.2021 складає 20672,94 грн., з яких: 17570,36 грн. - заборгованість за кредитом; 3102,58 грн. заборгованість за процентами, та заборгованості за кредитним договором №1002004323601 від 27.10.2021 року 42232,54 грн. є законними та обґрунтованими.
Суд дійшов висновку, що встановлення комісії є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості.
Оскільки кошти фактично отримані відповідачем у добровільному порядку позивачу не повернуті, а будь-яких доказів, які б підтверджували повернення коштів у вказаному розмірі та/або спростовували наявні у матеріалах справи розрахунок заборгованості відповідачем не надано, відтак вимоги підлягають задоволенню частково у частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Рішення суду переглядається у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001797996501 від 22.01.2021 за відсотками у розмірі 20698,15 грн., а тому у іншій частині не переглядається.
Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.
Тобто положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.
Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що 22.01.2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви №2001797996501 про приєднання до договору, за яким відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 20000,00 грн. (зворот а.с. 11).
Відповідно до заяви №2001797996501 від 22.01.2021 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач ОСОБА_1 погодилась з умовами договору, про що свідчить наявність її власноручного підпису в заявах.
Зокрема, відповідно до умов Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач ОСОБА_1 погодилась з тим, що повинна щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами та комісію за обслуговування кредитної заборгованості, про що підписала паспорт споживчого кредиту 

Свої зобов`язання за кредитним договором АТ «ПУМБ» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами підтверджується виписками з рахунку про рух коштів (а.с. 29-32).
Згідно з п. 4.3.6.4. ч. 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сторони дійшли згоди, що банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.
Згідно з розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 03.03.2054 року за відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором №2001797996501 від 22.01.2021 року у розмірі 38268,51 грн., з яких: 17570,36 грн. - заборгованість за кредитом; 20698,15 грн. заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією ( а.с.27-28).
З банківської виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, за користування якими нараховувались відсотки (а.с.30-32)
Також, 27 жовтня 2021 між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 складена та підписана Заява № 1002004323601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.9-10).
Згідно з інформацією, викладеною у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладання договору страхування на зазначених умовах.
У заяві відповідач просила банк надати їй споживчий кредит на таких умовах: найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі, без довідки – банківський переказ; цільове призначення: а)загальні споживчі цілі, б) сплата разової комісії банку; сума кредиту – 47816,65 грн, строк – 48 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 1,99%; розмір процентної ставки – 0,01% річних; разова комісія – 0,00%; повернення кредиту – ануїтетна (рівними платежами), спосіб надання споживчого кредиту – банківський переказ на рахунок в АТ «ПУМБ», отримувач ОСОБА_1 .. Заява містить Графік платежів з 28.10.2021 по 28.10.2025.
27.10.2021 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту АТ «ПУМБ», який містить інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, що є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування та на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі; щодо порядку повернення кредиту тощо (а.с. 11).
Відповідач з викладеними у заяві умовами кредитування погодилася без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого проставила свій підпис.
Видача банком позичальнику кредитних коштів за договором № 1002004323601 від 27.10.2021 у розмірі 47816,65 грн. підтверджується копією платіжної інструкції №ТR.53207728.71474.25237 від 27.10.2021 та випискою по рахунку з 31.01.2022 по 01.12.2023 (а.с.24, а.с. 29-32).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1002004323601 від 27.10.2021 станом на 03.03.2025 включно становить 57489,05 грн., з яких: 44828,65 грн. – заборгованість за кредитом; 12,68 грн. – заборгованість по процентам, 12647,72 грн. – заборгованість за комісією (а.с.25-26).
АТ «ПУМБ» з метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу позичальника ОСОБА_1 03.03.2025 року направляв письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 95757,56 грн. (а.с.33-35).
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ПУМБ» і ОСОБА_1 укладені договори.
22.01.2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви №2001797996501 про приєднання до договору, за яким відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 20000,00 грн. (зворот а.с. 11).
Заява №2001797996501 від 22.01.2021 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписана працівниками банку і позичальником ОСОБА_1 свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця заява містить умови щодо розміру кредитного ліміту та реальних процентів.
Згідно з п. 4.3.6.4. ч. 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сторони дійшли згоди, що банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою.
27.10.2021 між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 складена та підписана Заява № 1002004323601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.9-10).
Згідно з інформацією, викладеною у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладання договору страхування на зазначених умовах.
З огляду на вищевказані обставини, які апелянтом не спростовані, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не виконав обов`язків за кредитними договорами, а тому з нього на користь АТ«ПУМБ» підлягає частковому стягненню неповернутий кредит.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Всупереч передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо процесуального обов`язку доведення заперечень проти позову, відповідач не спростував наявні у справі розрахунки позивача, які належним чином обґрунтовані наявними у справі належними і допустимими доказами. Наведені з цього приводу у доводах скарги аргументи щодо процесуального обов`язку суду наводити свої розрахунки суми стягнення у даному випадку є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суд надав вичерпне обґрунтування своїх висновкам про часткове задоволення позову та відрахував від загальної суми позову відповідну суму комісії у сумі 16083 грн 42 коп., в цій частині рішення суду не оскаржене.
Позивач просив стягнути з відповідача 95757,56 грн. заборгованості за двома договорами кредиту. 
Суд першої інстанції правильно не прийняв як достатній та достовірний доказ, в розумінні ст. 79, 80 ЦПК України, розрахунок за кредитним договором №2001797996501 від 22.01.2021; розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, сплату тіла кредиту, відсотків, комісії, не є належним доказом наявності заборгованості.
Проте з матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням та комісії за обслуговування кредиту, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з тим, що вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією в розмірі 12647,72 грн задоволенню не підлягають, а сплачена відповідачем комісія у розмірі 2608,79 грн підлягає врахуванню при визначенні розміру заборгованості .
Тому суд першої інстанції правильно відмовив у стягненні комісії за кредитним договором №1002004323601 на суму 12647,72 грн, також вирахував 2608,79 грн сплачені відповідачем, також за процентами в сумі 12,68 грн. та стягнув заборгованість у розмірі 42232,54 грн., та за кредитним договором №2001797996501 стягнув заборгованість за кредитом у розмірі 17570,36 грн. та частково відсотки у розмірі 3102,58 грн.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, від 26.05.2021 у справі №204/2972/20, від 13.10.2021 у справі №209/3046/20.
Також у постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Отже, виписки з рахунку є належними доказами, щодо заборгованості за кредитним договором, проте з наданої виписки вбачається, що останні нарахування відсотків за користування лімітом здійснені 01.08.2022 року (а.с. 30-32). 
Як вбачається з наданої банком виписки, за кредитним договором №2001797996501 від 22.01.2021 станом на 01.08.2022 залишок непогашеної суми простроченої заборгованості за відсотками становить 5796,69 грн., також відповідачем погашена заборгованість за відсотками в розмірі 693,55 грн. та 2000,56 грн., тому враховуючи надану виписку та відняти сплачену заборгованість за відсотками, отримуємо: (5796,69-693,55-2000,56)=3102,58 грн відсотки які підлягають стягненню (а.с. 27-28). 
Під час розгляду справи відповідач натомість не надав своїх контррозрахунків та не спростував у змагальному процесі обґрунтованих розрахунків, які надав позивач, а тому колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, які доводами скарги, які не ґрунтуються на відповідних доказах, - не спростовані.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що банком за допомогою належних доказів доведені обставин, які підтверджують укладення з відповідачем договорів з погодженням усіх суттєвих умов, які ним підписані у заяві-приєднанні, зокрема, процентів, комісії, та погоджено умови щодо права банку достроково вимагати повернення кредитних коштів, строк оплати яких не настав. 
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» -залишити без задоволення.

Заочне рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2025 року в оскаржуваній частині- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 березня 2026 року.
 
Головуючий   В.Б.Яцина 

Судді колегії     Ю.М.Мальований

О.В. Маміна.