СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/3096/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.,
за участю:
секретаря судового засідання: Пархоменко О.В.;
представника позивача (в залі суду) – Бенденжук Л.О.;
представника відповідача ( в режимі відеоконференції) – Ткач О.О.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія 1" (вх. №56 Х/1) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Пономаренко Т.О. 10.12.2025 (повний текст складений 19.12.2025) у справі №922/3096/25 
за позовом Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія 1"
про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія 1", в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 22.10.2025, просить:
1. Стягнути з ТОВ "Нова Лінія 1" на користь Харківської міської ради 3491829,90грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м. Харкові, відповідно до договору оренди землі від 13.04.2006, зареєстрованого 13.04.2006 №940667100022, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022.
2. Стягнути з ТОВ "Нова Лінія 1" на користь Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 52 377,45 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на несплату в повному обсязі відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 13.04.2006, зареєстрованого 13.04.2006 за № 940667100022, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 у справі №922/3096/25 позов Харківської міської ради до ТОВ "Нова Лінія 1" про стягнення заборгованості з урахуванням зменшення розміру позовних вимог – задоволено.
Стягнуто з ТОВ "Нова Лінія 1" на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м. Харкові, відповідно до договору оренди землі від 13.04.2006, зареєстрованого 13.04.2006 за №940667100022, за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 у розмірі 3491829 (три мільйони чотириста дев`яносто одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять) грн. 90 коп.
Стягнуто з ТОВ "Нова Лінія 1" на користь Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 52377 (п`ятдесят дві тисячі триста сімдесят сім) грн 45 коп.
Суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог в їх сукупності підтверджують викладені у позовній заяві обставини існування заборгованості відповідача з орендних платежів за земельну ділянку.

08.01.2026 ТОВ "Нова Лінія 1" звернулось до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1. Прийняти дану апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження. 
2. Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 у справі № 922/3096/25 повністю і ухвалити нове рішення яким в задоволені позовних вимог Харківської міської ради до ТОВ "Нова Лінія 1" відмовити повністю. 
3. Судові витрати покласти на позивача. 
Скаржник вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та зазначає, що господарським судом першої інстанції не було прийнято до уваги і не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що свідчить про не з`ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо правильності способу обрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексів інфляції щомісячно – є хибними та не відповідають встановленим обставинам справи, що призвело до ухвалення неправомірного рішення, що стало наслідком порушення норм матеріального та процесуального права. І, як наслідок, є підставою для скасування судового рішення повністю, та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2026 справу №922/3096/25 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3096/25; відкладено вирішення питань щодо руху апеляційної скарги ТОВ "Нова Лінія 1" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 у справі №922/3096/25 до надходження матеріалів справи.
15.01.2026 справа №922/3096/25 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Нова Лінія 1" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 у справі №922/3096/25; установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; установлено строк до 10.02.2026 для подання заяв та клопотань; призначено справу до розгляду на "24" лютого 2026 р. о 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2026 задоволено заяву представника ТОВ "Нова Лінія 1" – адвоката Ткача О.О. про участь у судових засіданнях з розгляду справи №922/3096/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Постановлено провести судове засідання Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи № 922/3096/25, яке відбудеться 24.02.2026 об 11:30 год у залі судового засідання №132, та наступні судові засідання в даному апеляційному провадженні у разі їх призначення, в режимі відеоконференції за участю представника ТОВ "Нова Лінія 1" – адвоката Ткача О.О.
04.02.2026 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Нова Лінія 1" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 у справі № 922/3096/25 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Нова Лінія 1" про стягнення заборгованості залишити без задоволення, а рішення – без змін.
Позивач, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 914/2848/22 зазначає, що нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах. Розмір нормативної грошової оцінки згідно з наведеними вище законодавчими нормами встановлюється відповідним органом місцевого самоврядування. Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми. Належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, несплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності.
За доводами позивача, відповідно до ч. 3 ст. 21 ЗУ "Про оренду землі", в редакції з 05.11.2003, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
На переконання ради, розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором відповідно до вимог ЗУ "Про оренду землі". 
Звертає увагу, що пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. 
Харківська міська рада зазначає, що обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, не є зміною розміру орендної плати визначеного п. 9 договору оренди землі.
Також, заперечуючи проти доводів апелянта зазначає, що Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 16.03.2020 року по справі №922/1658/19 зазначив, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.
Позивач вважає, що оскільки умовами договору оренди не передбачено обчислення розміру орендної плати з урахування індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у зв`язку з чим обчислення розміру орендної плати повинно здійснюватися з урахуванням індексу інфляції.
24.02.2026 в судовому засіданні приймали участь представник позивача та відповідача (в режимі відеоконференції).
Представник позивача надав пояснення по суті спору, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по суті спору, просив скаргу задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення.
Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.03.2026 до 15:00год.
16.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення Харківської міської ради, в яких позивач зазначає, що витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. 
Через відсутність витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі за кожен рік окремо та наявністю лише витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 2018 року Харківською міською радою нормативна грошова оцінка за попередні роки була визначена з врахуванням вимог саме ст.289 ПК України, шляхом здійснення елементарних арифметичних дій (ділення), що не потребують спеціальних знань. Визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні періоди шляхом зворотного застосування (через ділення) коефіцієнтів індексації до показників, зазначених у витягу, є логічним та обґрунтованим способом розрахунку, що відповідає загальновідомим математичним правилам визначення множника у разі відомого добутку (нормативної оцінки з витягу) та іншого множника (коефіцієнту індексації) у математичний послідовності, і не спростовується відсутністю прямого опису такого способу у нормативному акті, адже правомірність результату такого способу не узалежнюється від нормативного регулювання.
Також, 16.03.2026 до суду надійшли пояснення ТОВ "Нова Лінія 1", в яких відповідач вважає суперечливою позицію позивача, щодо того, що умовами договору оренди не передбачено обчислення розміру орендної плати з урахування індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у зв`язку з чим обчислення розміру орендної плати повинно здійснюватися з урахуванням індексу інфляції. 
Зазначає, що розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 786/8 від 11.07.2008 на рік становить 8% від її нормативно грошової оцінки і складає 2 314 345,28 грн, або в місяць – 192 862,11 грн. 
Тобто, Договором про оренду землі прямо встановлено, що орендна плата становить 8% від нормативно грошової оцінки. 
Відповідач зазначає, що протягом всього строку дії Договору оренди землі на виконання умов абзацу 2 п. 9 (в редакції Додаткової угоди від 18.08.2008) отримував від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відділ у м. Харків) витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером 6110138800:10:020:0014, зокрема, за спірний період 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022. 
Такі ж довідки Відповідач отримував протягом всього строку дії Договору оренди землі. При цьому, у Позивача ніколи не виникало будь-яких претензії щодо правильності нарахування орендної плати Відповідачем. Жодного звернення, претензії, вимоги тощо від Позивача на адресу Відповідача не надходило. Більше, того в матеріалах справи міститься лист Головного управління ДПС у Харківській області від 16789/5/20-40-04-07-12 від 05.08.2025 в якому зазначено, що за даними інтегрованої картки платника ІКС "Податковий блок" задекларовані ТОВ "Нова Лінія 1" податкові зобов`язання по орендній платі за 2017 – 2021 роки, січень-лютий 2022 року сплачено.
Апелянт вважає, що позивач, надаючи свої розрахунки керувався не умовами договору про оренду землі, а власним, не аргументованим підходом до розрахунків із застосуванням ретроспективи, а також всупереч приписам законодавства.
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 17.03.2026 приймали участь представник позивача та відповідача, які надали суду заперечення на додаткові пояснення опонентів, а також підтримали власні додаткові письмові пояснення.
Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.04.2026 до 12:45год.
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 14.04.2026 приймали участь представник позивача та відповідача. Суд перейшов до стадії судових дебатів, в яких сторони висловили та підтримали свої вимоги, зокрема, апелянт (відповідач) просив скасувати оскаржуване судове рішення та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, представник Харківської міської ради просив залишити оскаржуване рішення без змін.
В судовому засіданні 14.04.2026 судом, відповідно до ст.219 ГПК України, оголошено про відкладення проголошення судового рішення на 21.04.2026 о 12:50.
При цьому, судова колегія врахувала необхідність розгляду апеляційної скарги впродовж розумних строків в контексті встановлених пункту 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантій, з огляду на приписи пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України, якими встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Враховуючи обставини даної справи, вирішення яких мало суттєве значення для вирішення спору в цій справі, з огляду на введення в Україні воєнного стану, оголошення повітряних тривог, що безумовно впливає на роботу судів, суд апеляційної інстанції вважає необхідним у даному випадку розглянути скаргу у межах об`єктивних, необхідних та розумних процесуальних строків у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
В судовому засіданні 21.04.2026 приймали участь представник позивача та представник відповідача. 
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі рішення 44 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 23.12.2005 №247/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва та подальшої експлуатації об`єктів", 13.04.2006 між Харківською міською радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "НОВА ЛІНІЯ" (в подальшому змінено організаційно-правову форма на ТОВ "Нова Лінія 1") (орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований 13.04.2006 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за №940667100022 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1 Договору оренди землі Орендодавець на підставі рішення XLIV сесії Харківської міської ради IV скликання від 23.12.2005 №247/06 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва та подальшої експлуатації об`єктів" надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, пр. Гагаріна (ріг Мерф`янського шосе).
Вказаній земельній ділянці загальною площею 1,8903 га по просп. Гагаріна (нова назва - Аерокосмічний) (ріг Мереф`янського шосе) у м. Харкові присвоєно кадастровий номер 6310138800:10:020:0014.
Пунктом 5 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації згідно з довідкою №807/06 від 07.02.2006 становить 9 554 986 грн.
Відповідно до п.8 Договору оренди землі було укладено строком: на період будівництва до 31.12.2007, на період експлуатації до 31.12.2030. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до абз.2 п.9 Договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку з 31.12.2007 становить 30 814,83 грн.
Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Згідно п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема, внаслідок інфляції – щорічно.
Відповідно до п.36 Договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовому порядку.
18.08.2008 між Харківською міською радою та ЗАТ "НОВА ЛІНІЯ" укладено додаткову угоду до Договору, зареєстровану 14.10.2008 за №940867100074 (надалі - Додаткова угода).
Пунктом 5 Додаткової угоди встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації №2054/08 від 26.06.2008 становить 28929316 грн.
Абзацом 2 пункту 9 Додаткової угоди передбачено, що розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №786/8 від 11.07.2008 на рік становить 8% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 2 314 345,28 грн, або в місяць 192 862,11 грн.
Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, у тому числі базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.
Встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 1 січня 2014 року.
Дана нормативна грошова оцінка була сталою та застосовувалася до 31.12.2019, оскільки з 01.01.2020 впроваджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018, яка затверджена рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1474/19.
Так, Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018" затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018.
Вказана технічна документація застосовується для визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок з 01.01.2020 по теперішній час.
Позивач зазначає, що розрахунок розміру орендної плати, яку ТОВ "Нова Лінія 1" повинно було сплачувати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,8903 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові починаючи з дати вступу в дію нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 - з 01.01.2014 по 31.12.2019, здійснено на підставі наданого відповідачем витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.01.2018 № 32/176-18, згідно якого нормативна грошова оцінка у 2018 році становила 41350123 грн.
Розрахунок розміру орендної плати, яку ТОВ "Нова Лінія 1"повинно було сплачувати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,8903 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові (кадастровий номер 6310138800:10:020:0014) відповідно до Договору починаючи з дати вступу в дію нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 2018 - з 01.01.2020 здійснено на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.04.2020 № 2742/176-20, згідно якого нормативна грошова оцінка у 2020 році становила 68 487 529грн.
Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 05.08.2025 № 16789/5/20-40-04-07-12, ТОВ "НОВА ЛІНІЯ 1" за земельну ділянку площею 1,8903 га сплачено, зокрема, за 2017 рік - 3 308 009,84 грн, за 2018 рік - 3 308 009,84 грн, за 2019 рік - 3 308 009,88 грн, за 11 місяців 2020 року - 4 747 760,64 грн, за 2021 рік - 5 478 996,74 грн, за січень-лютий 2022 року - 1 004 483,76 грн орендної плати.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позов стосується стягнення заборгованості з відповідача за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі 13.04.2006, зареєстрованого 13.04.2006 за № 940667100022. Зазначає, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати, а тому станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість з орендної плати за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 становить (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 3 491 829,90грн.
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що позивач безпідставно застосував щомісячну комулятивну індексацію орендної плати, тоді як договір та Податковий кодекс передбачають щорічний перегляд, і подвійна індексація (і орендної плати, і нормативної грошової оцінки) законом не допускається. Будь-яких додаткових угод після 2008 року між сторонами не укладалось, позивачем не було ініційовано внесення змін щодо порядку індексації та перегляду розміру орендної плати, проте як відповідно до ст. 651 ЦК України та п. 36 договору, зміна умов допускається лише за взаємною згодою сторін у письмовій формі. З цих підстав вважає, що наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості з орендної плати, який був здійснений позивачем з урахуванням щомісячного індексування розміру орендної плати, є таким що не ґрунтується ані на вимогах закону, ані на умовах договору. Вказує, що відповідачем за спірний період було здійснено сплату орендної плати виходячи з індексації нормативно грошової оцінки землі, на виконання п.271.1. ст. 271 Податкового кодексу України, що відповідно до усталеної судової практики у разі відсутності прямого зазначення у договорі оренди про одночасну та подвійну індексацію і нормативно грошової оцінки й орендної плати, виключає законодавчо передбачену можливість одночасної подвійної індексації орендної плати та індексації нормативної грошової оцінки у ситуації що розглядається.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про сплату орендної плати у належному розмірі за користування земельною ділянкою загальною площею 1,8903 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові (кадастровий номер 6310138800:10:020:0014) відповідно до договору оренди землі 13.04.2006, відтак, суд констатував, що розрахована та заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 3 491 829,90грн за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 є обґрунтованою, правомірною, доведеною матеріалами справи.
Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає про таке.
Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли з договору оренди землі.
Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно із частиною 1 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Статтею 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
За приписами статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Положеннями частини 5 статті 16 та частини 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
Згідно з статтею 80 ЗК України самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Як зазначалось вище, ТОВ "Нова Лінія 1" за договором оренди землі від 13.04.2006 передано в оренду земельну ділянку загальною площею 1,8903 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові (кадастровий номер 6310138800:10:020:0014).
Додатковою угодою від 18.08.2008 до договору оренди землі сторони п.5, 8, 9 договору виклали у наступній редакції:
"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації №2054/08 від 26.06.2008 р. становить 28929316 гривень (двадцять вісім мільйонів дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч триста шістнадцять гривень).
При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради Орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.
8. Договір укладено строком: на період продовження будівництва до 31.12.2009 року (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації до 31.12.2030 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новій строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 20 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.
Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №786/8 від 11.07.2008 на рік становить 8 % від її нормативної грошової оцінки і складає 2314345,28 гривень (два мільйона триста чотирнадцять тисяч триста сорок п`ять гривень), або в місяць - 192862,11 гривень (сто дев`яносто дві тисячі вісімсот шістдесят дві гривні одинадцять копійок).
Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Згідно з частина 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є в тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування.
Частиною 3 статті 762 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
Відповідно до статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).
Позивач послався на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі №914/2848/22, про те, що для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Положеннями п. 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель").
Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини 2 статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у справі №914/2848/22 звернула увагу, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. З моменту початку застосування відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.
Розрахунок розміру орендної плати, яку ТОВ "Нова Лінія 1" повинно було сплачувати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,8903 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові починаючи з дати вступу в дію нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 - з 01.01.2014 по 31.12.2019 здійснено позивачем на підставі наданого відповідачем витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.01.2018 № 32/176-18, згідно якого нормативна грошова оцінка у 2018 році становила 41350123 грн.
Позивач встановив розмір НГО станом на 2014 рік та обрахував базовий розмір першого місяця орендної плати – січня 2014 року, після чого застосував щомісячну автоматичну кумулятивну індексацію розміру орендної плати. 
Позивач вважає, що розмір орендної плати яку повинно було сплатити ТОВ "Нова Лінія 1" за період 02.04.2017 - 31.12.2019 з урахуванням індексів інфляції складає: 
- за період 02.04.2017 – 31.12.2017 – 2 856 853,88 грн; 
- за період 01.01.2018 - 31.12.2018 – 4 174 564,06 грн; 
- за період 01.01.2019 – 31.12.2019 – 4 503 761,31 грн.
Розрахунок розміру орендної плати, яку ТОВ "Нова Лінія 1" повинно було сплачувати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,8903 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові (кадастровий номер 6310138800:10:020:0014) відповідно до Договору починаючи з дати вступу в дію нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 2018 - з 01.01.2020 здійснено на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 03.04.2020 № 2742/176-20, згідно якого нормативна грошова оцінка у 2020 році становила 68 487 529грн.
Аналогічно до періоду з 2017-2019 рік, позивач встановив базовий розмір першого місяця орендної плати – січня 2020 року, після чого застосував щомісячну автоматичну кумулятивну індексацію розміру орендної плати за період з 01.01.2020 по 28.02.2022. 
За доводами позивача, розмір орендної плати яку повинно було сплатити ТОВ "Нова Лінія 1" за період 01.01.2020 – 28.02.2022 з урахуванням індексів інфляції складає: 
- за період 01.01.2020 – 31.12.2020 (крім березня 2020) – 5 110 337,62 грн; 
- за період 01.01.2021 - 31.12.2021 – 6 090 504,22 грн; 
- за період 01.01.2022 – 28.02.2022 – 1 074 888,12 грн.
Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).
Міська рада посилається на висновки викладені у п. 41 постанови Верховного суду Касаційного господарського суду від 07.10.2019 у справі №922/3321/18, у п.п. 50, 57, 61 постанови Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, відповідно до яких орендна плата має вноситись орендарями відповідно до умов договору із урахуванням індексів інфляції.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі — Закон) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Позивач зазначає, що з метою реалізації Закону Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 11, 4 Порядку).
Позивач послався, що відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 № 265 індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. 
Згідно із Наказом Державного комітету статистики України від 14.11.2006 № 519 "Про затвердження Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін" інфляція — це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги. 
Суть інфляції полягає в тому, що національна валюта знецінюється по відношенню до товарів, послуг та іноземної валюти, які зберігають стабільність своєї купівельної спроможності. При чому процес інфляції відбувається не впродовж лише одного місяця, а на протязі тривалого часу.
Позивач вважає, що в зв`язку з цим, індекс інфляції і застосовується щомісяця до суми орендної плати за минулий місяць, який також був обчислений з урахуванням індексу інфляції за відповідний місяць. Дане застосування індексу інфляції і є кумулятивним, та запобігає знеціненню грошових коштів відповідно до товарів та послуг.
Натомість колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковими такі твердження позивача.
З матеріалів справи вбачається, що згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 05.08.2025 № 16789/5/20-40-04-07-12, ТОВ "Нова Лінія 1" за земельну ділянку площею 1,8903 га сплачено, зокрема, за 2017 рік - 3 308 009,84 грн, за 2018 рік - 3 308 009,84 грн, за 2019 рік - 3 308 009,88 грн, за 11 місяців 2020 року - 4 747 760,64 грн, за 2021 рік - 5 478 996,74 грн, за січень-лютий 2022 року - 1 004 483,76 грн орендної плати.
В позовній заяві позивач здійснив помісячний розрахунок заборгованості з орендної плати за період з квітня 2017 року по лютий 2022 року, що охоплює 59 розрахункових місяців. Саме за цей проміжок часу позивач встановив розбіжності між належними до сплати сумами (з урахуванням інфляційних індексів, які прямо передбачені пунктом 10 договору) та фактичними оплатами, які здійснював відповідач.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зокрема, відхилив доводи відповідача щодо неможливості зміни розміру орендної плати без укладення додаткової угоди, а також твердження про те, що індексація орендної плати може здійснюватися виключно за письмовим погодженням сторін, оскільки пунктом 10 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а пунктом 13 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема, внаслідок інфляції – щорічно.
Суд зазначив, що обчислення розміру орендної плати за землю та її перегляд з урахуванням індексів інфляції не потребує внесення додаткових змін до Договору у письмовій формі, оскільки таке обчислення сторонами було передбачено пунктами 10, 13 Договору, обов`язок з виконання яких взяв на себе відповідач підписуючи Договір.
Крім того, місцевий суд відхилив доводи відповідача про щорічний характер індексації з посиланням на висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, де суд по-перше, відступив від висновків Касаційного суду у постановах від 21.05.2019 у справі №916/2889/13 та від 14.01.2020 у справі №924/532/19 про можливість розрахунку інфляційних збитків за поточний період без урахування інфляційної складової основного боргу за попередній місяць, оскільки це порушує принципи індексації доходів населення, визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007, з дотриманням певної математичної послідовності розрахунку, закладеної у цих нормативних актах (п. 42 постанови), а по-друге, суд в своєму рішенні зазначив, що встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків (а у даних правовідносинах - орендної плати з урахуванням інфляції) означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю (п.28 постанови). Тобто, суд зазначив, що інфляція повинна нараховуватися кумулятивно.
Проте, колегія суддів зазначає, що наведений висновок місцевого суду щодо застосування індексів інфляції є хибним, оскільки в даному випадку сторони саме в договорі передбачили інше, зокрема у п.13 Договору.
Так, відповідно до пункту 13 договору сторонами погоджено, що розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.
Судом першої інстанції не було враховано, що у договорі відсутня умова механізму обчислення орендної плати з індексом інфляції, що виключає можливість її застосування, так як умову про індексацію без механізму її здійснення та порядку розрахунку неможливо виконати, якщо інше не передбачено законодавством. В той же час, законодавством не встановлюється порядок та механізм здійснення розрахунку індексу інфляцій при розрахунку орендної плати.
Оскільки ні Договором, ні законодавством не визначено чіткого механізму обчислення індексів інфляції орендної плати за землю, ТОВ "Нова Лінія 1" у спірному періоді правомірно виходило з того, що воно як платник плати за землю (орендар земельної ділянки комунальної власності) відповідно до приписів Податкового кодексу України було зобов`язано обчислювати, декларувати та сплачувати орендну плату.
Водночас, колегія суддів зазначає, що пункти 9– 13 Договору оренди землі містять лише загальне положення про врахування індексів інфляції при обчисленні орендної плати та можливість її перегляду, зокрема у зв`язку з інфляційними процесами щорічно, але не встановлюють конкретного механізму, формули або алгоритму щомісячного кумулятивного множення, обчисленого з урахуванням індексів інфляції розміру орендної плати, на індекс інфляції наступного місяця протягом багаторічного періоду.
Позивачем застосовано власну методику розрахунку, яка призводить до багаторазового щомісячного "накладання" індексів інфляції на вже обчислену з урахуванням індексів інфляції орендну плату, а також до істотного зростання розміру орендної плати без внесення відповідних змін до Договору та без погодження такого порядку з Орендарем.
Колегія суддів звертає увагу, що з тексту Договору неможливо однозначно встановити чи підлягає індексації фіксована договірна сума, чи формується нова база щомісяця, який індекс інфляції застосовується (індексація нормативно грошової оцінки чи індекс споживчих цін) і до чого саме (нормативно грошової оцінки або до орендної плати) чи має індексація характер коригування або характер зміни істотної умови договору.
Колегія суддів зазначає, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.
Тлумачення "обчислення" як автоматичної щомісячної зміни розміру орендної плати призводить до нівелювання змісту пункту 13 Договору ("переглядається щорічно") та фактичного ігнорування пункту 36 щодо письмової зміни істотних умов договору. Такий підхід суперечить правилам системного тлумачення, відповідно до яких жодне положення договору не може втрачати самостійного значення.
Пункт 9 (в редакції додаткової угоди) встановлює конкретний розмір орендної плати — Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №786/8 від 11.07.2008 року на рік становить 8% від її нормативної грошової оцінки і складає 2314345,28 грн., або в місяць – 192862,11грн. 
Це фіксація істотної умови договору — ціни.
Пункт 13 визначає підстави та порядок зміни ціни, зокрема: "внаслідок інфляції — щорічно".
Отже, сторони погодили темпоральне обмеження впливу інфляції — один раз на рік.
Пункт 10 містить лише загальне формулювання: "Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції".
При цьому колегія суддів зазначає, що цей пункт не встановлює:
- періодичності застосування індексів;
- початкової точки обрахунку орендної плати з урахуванням індексів інфляції;
- кумулятивності (накопичення);
- формули розрахунку;
- автоматичного характеру зміни ціни.
Якщо прийняти позицію Позивача про те, що п. 10 передбачає щомісячну автоматичну кумулятивну індексацію, то слово "щорічно" у п. 13 (в) втрачає будь-який правовий зміст.
Це суперечить принципу ефективного тлумачення договору (ut res magis valeat quam pereat), згідно з яким жодне положення договору не може тлумачитися як таке, що позбавлене юридичного значення.
Пункт 10 є загальною технічною нормою про спосіб розрахунку. Пункт 13 є спеціальною нормою, що визначає підстави та періодичність зміни розміру орендної плати. За загальним правилом юридичної герменевтики, спеціальна норма має пріоритет над загальною та обмежує її дію.
Таким чином, системне тлумачення пунктів 9, 10, 13 та 36 Договору виключає можливість застосування щомісячної кумулятивної індексації без укладення відповідних додаткових угод.
Застосування розширеного тлумачення, яке істотно збільшує грошове зобов`язання Орендаря та фактично трансформує фіксований розмір орендної плати у змінну величину без дотримання процедури перегляду, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у статті 3 ЦК України як нормам прямої дії.
У ситуації, коли норма договору допускає різне розуміння її змісту, не може автоматично визнаватися правильним саме той варіант тлумачення, який: є найбільш обтяжливим для Орендаря; істотно збільшує грошове зобов`язання; застосовується ретроспективно; створює новий порядок визначення ціни договору.
За відсутності чітко сформульованого договірного обов`язку щодо застосування саме кумулятивної щомісячної індексації будь-яка неоднозначність або прогалина у змісті договору має тлумачитися на користь сторони, яка не формулювала його умов та не мала можливості впливати на їх зміст.
Такий підхід узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду, який застосовує доктрину contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem — слова договору тлумачаться проти того, хто їх сформулював), зокрема у постановах у справах: №753/8945/19, №753/11000/14-ц, №910/16011/17, у яких зазначено, що у разі неоднозначного або неповного формулювання умов договору негативні наслідки такого формулювання не можуть покладатися на сторону, яка не визначала його зміст.
Отже, у випадку відсутності у Договорі конкретного визначення виду індексу інфляції, періодичності його застосування та алгоритму обчислення, застосування Позивачем саме індексу споживчих цін із багаторічним кумулятивним множенням є не прямим виконанням умов Договору, а результатом розширеного та одностороннього тлумачення, яке не було погоджене сторонами.
На думку колегії суддів, враховуючи пряме (буквальне) тлумачення умов Договору та виходячи виключно з його тексту, без розширювального тлумачення та без підміни понять "обчислення" і "перегляду", розмір орендної плати у спірний період мав би визначатися шляхом застосування річного індексу інфляції до базового розміру орендної плати, встановленого пунктом 9 Договору.
При цьому, з огляду на щорічний характер декларування плати за землю станом на поточний рік, логічним та послідовним є застосування річного індексу споживчих цін за попередній календарний рік, як офіційно оприлюдненого показника, відомого на момент формування річного зобов`язання.
Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його права на отримання орендної плати в належному розмірі (несплату орендної плати відповідачем в повному обсязі), з урахуванням зазначених висновків, суд зазначає наступне.
Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, у тому числі базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 1 січня 2014 року.
Дана нормативна грошова оцінка була сталою та застосовувалася до 31.12.2019, оскільки з 01.01.2020 впроваджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018, яка затверджена рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1474/19.
Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Частиною 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним документом, на підставі якого розраховується розмір орендної плати.
Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Згідно із п. 289.3. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2014 рік — 1,249; 2015 рік — 1,433 (крім сільськогосподарських угідь), 2016 рік - 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік - 1,0.
Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, яке йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру НГО на його значення.
З урахуванням наведеного, Східний апеляційний господарський суд вважає за можливе визначити (розрахувати) розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,2496 га по просп. Перемоги, 80 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136300:14:010:0008 починаючи з дати вступу в дію нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 - з 01.01.2014 по 31.12.2019 на підставі наданого відповідачем витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.01.2018 № 32/176-18, згідно якого нормативна грошова оцінка у 2018 році становила 41350123 грн.
В даному випадку, беручи за основу для розрахунку витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2018 рік, для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки потрібно поділити розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаний у витязі, на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки.
Таким чином, НГО земельної ділянки:
- станом на 2017 рік складає 41350123грн (41350123грн (НГО ЗД за 2018рік) /1 (коефіцієнт індексації НГО за 2017рік));
- станом на 2016 рік складає 39009550грн (41350123грн (НГО ЗД за 2017рік) /1,06 (коефіцієнт індексації НГО за 2016 рік));
- станом на 2015 рік складає 27222295,90грн (39009550грн (НГО ЗД за 2016рік) /1,433 (коефіцієнт індексації НГО за 2015 рік));
- станом на 2014 рік складає 21795272,90грн (27222295,90грн (НГО ЗД за 2015рік/1,433 (коефіцієнт індексації НГО за 2014 рік).
Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,2496 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові з кадастровим номером 6310138800:10:020:0014 у 2014 році становила 21795272,90грн, що не заперечується позивачем та зазначалося в заяві про зменшення розміру позовних вимог від 21.10.2025 (позивач зазначає, що розмір орендної плати за січень 2014 складає 145301,82грн).
Абзацом 2 п. 9 додаткової угоди до Договору передбачено, що розмір орендної плати за земельну ділянку на рік становить 8 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки.
Отже, річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138800:10:020:0014 в 2014 році становив 1743621,83грн (21795272,90*8%), або 145301,82грн в місяць (1743621,83грн/12міс).
Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Як зазначалось вище, суд вважає, що розмір орендної плати у спірний період мав би визначатися шляхом застосування річного індексу інфляції до базового розміру орендної плати, встановленого пунктом 9 Договору.
Також, з огляду на щорічний характер декларування плати за землю станом на поточний рік, логічним та послідовним є застосування саме річного індексу споживчих цін за попередній календарний рік, як офіційно оприлюдненого показника, відомого на момент формування річного зобов`язання.
Річний індекс інфляції за 2014 рік – 124,9%, за 2015 рік – 143,3%, за 2016 рік – 112,4%, за 2017 рік – 113,7%, за 2018 рік – 109,8%, за 2019 рік – 104,1%, за 2020 рік – 105%, за 2021 рік – 110%.
Таким чином, з урахуванням фактичних обставин даної справи, за висновками Східного апеляційного господарського суду, річний розмір орендної плати за земельну ділянку має складати:
- в 2017 році - 1959830,94грн (1743621грн (базовий річний розмір орендної плати за 2014 рік помножений на річний індекс інфляції 2016 року) або 163319,25грн в місяць. Отже, розмір орендної плати за заявлений позивачем період з 02.04.2017 по 31.12.2017 становить 1464429,27грн (163319,25грн*8 місяців + 157875,27 грн (за 29 днів квітня 2017 року);
- в 2018 році - 1982498,02грн (3507738,73грн (1743621грн (базовий річний розмір орендної плати за 2014 рік помножений на річний індекс інфляції 2017року);
- в 2019 році - 1914496,77грн (1743621грн (базовий річний розмір орендної плати за 2014 рік помножений на річний індекс інфляції 2018 року).
Загальний розмір орендної плати, який підлягав сплаті відповідачем відповідно до умов Договору за період з 02.04.2017- 31.12.2017 становить – 5 361 424,06грн.
Позивач вважає, що розмір орендної плати яку повинно було сплатити ТОВ "Нова Лінія 1" за період з 02.04.2017 по 31.12.2019 з урахуванням індексів інфляції складає 11535197,25грн, з яких:
-за період 02.04.2017-31.12.2017-2 856 853,88грн;
- за період 01.01.2018 - 31.12.2018 - 4 174 564,06грн;
-за період 01.01.2019-31.12.2019-4 503 761,31 грн.
Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 05.08.2025 № 16789/5/20-40-04-07-12, ТОВ "НОВА ЛІНІЯ 1" за земельну ділянку площею 1,8903 га сплачено, зокрема, за 2017 рік - 3 308 009,84грн, за 2018 рік - 3 308 009,84 грн, за 2019 рік - 3 308 009,88грн, за 11 місяців 2020 року - 4 747 760,64грн, за 2021 рік - 5 478 996,74грн, за січень-лютий 2022 року - 1 004 483,76грн орендної плати.
Отже, за період з 2017 по 31.12.2019 відповідачем сплачено 9 087 838,17грн, що свідчить про відсутність у ТОВ "Нова Лінія 1" заборгованості з орендної плати за період 02.04.2017- 31.12.2019.
Щодо заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2020 по 28.02.2022.
Сторонами в Додатковій угоді від 18.08.2008 погоджено, що при змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради Орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.
Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19 "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018" затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018.
Вказана технічна документація застосовується для визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок з 01.01.2020 по теперішній час.
На виконання зазначених умов, з урахуванням змін в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 №1474/19, відповідачем (Орендарем) було отримано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,2496 га по просп. Аерокосмічному (ріг Мереф`янського шосе) у м.Харкові з кадастровим номером 6310138800:10:020:0014 (від 06.04.2020 №3064 на запит від 18.02.2020), згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2020 році становила 68 487 529грн.
Позивачем до позову також було додано витяг від 03.04.2020 №2742/176-20 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який підтверджує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2020 році становила 68 487 529грн.
Отже, з урахуванням п.9 Договору в редакції додаткової угоди від 18.08.2008, яким передбачено, що розмір орендної плати на рік становить 8% від її нормативної грошової оцінки, річний розмір орендної плати за земельну ділянку в 2020 році мав становити 5479002,32грн, а за виключенням березня 2020 року - 5 022 418,79грн.
Розмір річної орендної плати за 2021 рік з урахуванням індексу інфляції за 2020 рік мав становити 5 752 952,44грн (5479002,32грн *105%). 
Розмір річної орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції за 2021 рік мав становити 6 026 902,55грн (5479002,32грн *110%), або 502 241,88грн в місяць. Отже, орендна плата, яка підлягала сплаті за січень, лютий 2022 року становить 1 004 483,76грн.
Загальний розмір орендної плати за період 01.01.2020 - 28.02.2022 (крім березня 2020) становить 11 779 855грн. 
За доводами позивача (апелянта), орендна плата за вказаний період становить 12275730грн, і за розрахунком позивача, заборгованість складає 1 044 488,82грн.
Як зазначалось вище, згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 05.08.2025 № 16789/5/20-40-04-07-12, ТОВ "Нова Лінія 1" за земельну ділянку площею 1,8903 га сплачено, зокрема за 11 місяців 2020 року - 4 747 760,64 грн, за 2021 рік - 5 478 996,74грн, за січень-лютий 2022 року - 1 004 483,76грн орендної плати.
Отже, відповідачем за зазначений період з 01.01.2020 по 28.12.2022 сплачено орендну плату за землю на загальну суму – 11 231 241,10грн, тобто в меншому розмірі, ніж встановлено судом, на 548 613,86грн.
Поряд з цим, з урахуванням всіх оплат, здійснених ТОВ "Нова Лінія 1" за період з 02.04.2017 по 28.02.2022 заборгованість за Договором оренди землі від 13.04.2006 у Орендаря відсутня.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що можливість задоволення позову передбачає доведеність позивачем та встановлення судом такої сукупності складників: наявність та приналежність позивачеві захищуваного суб`єктивного права або легітимного інтересу; порушення (невизнання або оспорювання) такого суб`єктивного права/легітимного інтересу визначеним відповідачем; належність та ефективність обраного способу судового захисту.
Оскільки наведені позивачем обставини порушення його права не знайшли свого підтвердження і судом встановлено відсутність заборгованості у ТОВ "Нова Лінія 1" за договором оренди землі від 13.04.2006 за період, визначений в позові, колегія суддів доходить до висновку про відсутність, у даному випадку, порушеного права позивача.
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 з огляду на нерелевантність.
Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №154/3029/14-ц).
Так, у справі №905/21/19 Верховний Суд формулював підхід до обчислення інфляційних втрат у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання за правилами статті 625 ЦК України, як відповідальності за прострочення (компенсаційний механізм), де інфляційні втрати можуть обчислюватися кумулятивно в межах нарахування інфляційної складової боргу.
Натомість у справі №922/3096/25 предмет спору інший. Позивач застосовує метод, такий як для обчислення інфляційних втрат за статтею 625 ЦК України, для формування самого розміру щомісячного орендного платежу за договором оренди землі, тобто підміняє інститут інфляційних втрат (відповідальності за прострочення) інститутом визначення/перегляду орендної плати (ціни договору). 
Наведений підхід позивача, на думку колегії суддів, є хибним, оскільки орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є обов`язковим платежем у складі плати за землю, підставою для нарахування якого є договір оренди та правила ПК України (стаття 288 ПК України), а її розмір та порядок внесення визначаються умовами договору та законодавством, що регулює оренду землі.
Отже, справа №905/21/19 не є подібною, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за договором постачання природного газу, а також нарахованих на суму основного боргу пені, інфляційних втрат та відсотків річних. У №905/21/19 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішувалось питання щодо механізму обчислення інфляційних втрат на прострочений борг, а не методика визначення орендних платежів за договором оренди землі.
Посилання позивача суду першої інстанції на постанову Верховного Суду у справах №922/3321/18 та №922/1658/19 також не підтверджують правомірності розрахунків позивача.
У справі №922/3321/18 суди виходили з того, що при обчисленні належної до сплати орендної плати за заявлений позивачем період треба виходити з встановленого договором щомісячного розміру орендної плати та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця. Тобто розрахунок здійснювався як сума помісячних платежів, визначених від договірної бази з урахуванням інфляції за відповідний місяць, без “перетворення” попередньо проіндексованого платежу на нову базу для наступного місяця. 
При цьому, у справі №922/3321/18 Верховним Судом наведено конкретний числовий приклад такого розрахунку, відповідно до якого загальний розмір орендної плати за спірний період був визначений шляхом арифметичного підсумовування проіндексованих помісячних сум, обчислених від одного й того ж договірного місячного розміру орендної плати. Наведений приклад розрахунку наочно підтверджує, що Верховний Суд застосував саме помісячну індексацію без кумулятивного "накопичення" інфляції, та не визнав допустимим багаторічне щомісячне множення індексів інфляції як спосіб формування кожного наступного платежу.
У справі №922/1658/19 висновки Верховного Суду зроблені за інших фактичних обставин: розмір орендної плати був змінений шляхом внесення змін до договору (визнання укладеною додаткової угоди за рішенням суду) у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, з визначенням ставки (відсотка) від НГО та конкретного розміру річної і місячної плати. В межах цієї справи було встановлено, що відповідач за спірний період мав сплатити орендну плату, визначену саме оновленими умовами договору (з урахуванням змін, внесених рішенням суду), та порівняно її з фактично сплаченими сумами (різниця — як заборгованість). У наведеній справі Верховний Суд не встановлював і не обґрунтовував правомірність “багаторічного кумулятивного щомісячного множення індекс споживчих цін” як універсальної методики формування платежу за договором оренди землі.
Отже, висновки Верховний Суд у справах №922/3321/18 та №922/1658/19 підтверджують загальний принцип належного виконання договору та обов`язок сплачувати орендну плату у розмірі, визначеному договором (з урахуванням передбачених ним змін/перегляду), однак не містять правового висновку, який би легітимізував саме той механізм, що застосований Позивачем у цій справі — кумулятивне щомісячне “накопичення” інфляції для визначення кожного наступного платежу.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає доречним посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.09.2024 у справі №922/27/24, в якій розглядався спір за позовом Харківської міської ради щодо стягнення "заборгованості" з орендної плати за договором оренди землі, і розрахунок Позивача так само ґрунтувався на твердженнях про необхідність врахування індексів інфляції. 
У справі №922/27/24 суд апеляційної інстанції у своїй постанові від 12.06.2024 (яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 25.09.2024) дійшов чіткого висновку про те, що розрахунок орендної плати має здійснюватися виходячи з установленого договором помісячного розміру орендної плати та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця, тобто шляхом помісячного нарахування та підсумовування відповідних сум, а не шляхом багаторічного кумулятивного “накопичення” інфляції як нової бази для визначення кожного наступного платежу. Більше того, у зазначеній постанові Верховного Суду наведено конкретний приклад такого розрахунку за період з 17.03.2019 по 31.12.2019, де орендна плата з урахуванням індексу інфляції визначена саме як сума помісячних платежів, розрахованих від договірної бази з урахуванням інфляції за кожен окремий місяць. 
Механізм розрахунку орендної плати, який позивач застосував у цій справі №922/3096/25, прямо суперечить наведеному вище.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що протягом багатьох років дії Договору Позивач приймав орендну плату у розмірах, визначених Відповідачем та не висловлював заперечень щодо порядку обчислення. Лише у 2025 році Харківська міська рада звернулась до суду з цим позовом про стягнення з відповідача недоплаченої, на думку міської ради, орендної плати за період з 2017 по 2022 роки в загальному розмірі 3491829,90грн.
Такий підхід суперечить принципам свободи договору, правової визначеності та стабільності договірних зобов`язань, закріпленим у статтях 525, 526 та 629 Цивільного кодексу України.
Відтак, колегія суддів вважає, що декларативне, одностороннє повідомлення в 2025 році шляхом подання позову про збільшення розміру орендної плати, всупереч погодженим умовам договору не відповідає принципам розумності, добросовісності учасників господарських відносин. Крім того, за таких обставин, ретроспективне нарахування заборгованості є таким, що не відповідає загальним засадам законодавства, а також порушує принципи добросовісності, свободи договору.
У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №390/34/17 зазначено, що: "добросовісність" (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них".
Крім того, застосування Позивачем механізму кумулятивної індексації фактично є підміною правової природи орендної плати та ототожненням її з інфляційними втратами, передбаченими статтею 625 Цивільного кодексу України.
Інфляційні втрати є способом відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання і не можуть використовуватися для формування або зміни самого розміру періодичного орендного платежу.
Посилання Позивача на Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, а також на методики Державної служби статистики України, є безпідставними, оскільки зазначені нормативно-правові акти регулюють індексацію грошових доходів населення та мають соціально-економічний характер, а не встановлюють обов`язковий порядок індексації господарських платежів за договорами оренди землі.
Відтак, доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.
За таких обставин, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача про, а тому рішення слід скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вимог та заперечень сторін, колегія суддів вважає позовні вимоги необґрунтованими, а рішення суду таким, що прийняте при неправильному застосуванні норм чинного законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню.
У відповідності до частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.
З урахуванням наведеного, судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача. Судові витрати відповідача за подання апеляційної скарги в розмірі 62852,94грн покладаються на позивача - Харківську міську раду.
Керуючись ст. ст. 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ: 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія 1" задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2025 у справі №922/3096/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7, код ЄДРПОУ 0405924) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Лінія 1" (08162, Київська обл., Фастівський р-н, селище міського типу Чабани, вул.Одеське шосе, будинок 8, код ЄДРПОУ 30728887) 62852,94грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.04.2026.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя М.М. Слободін