Cправа №991/1249/26
Провадження №11-сс/991/184/26
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

01 квітня 2026 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 лютого 2026 року стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369 КК України,

у кримінальному провадженні № 52021000000000287 від 31 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 23.02.2026 клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 квітня 2026 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 996 800 грн. У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням визначеного розміру застави покладено на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_57 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , а також ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю.
Не погодившись із вказаним рішенням, підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником - адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційні скарги.
У своїй апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 посилається на такі обставини.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 22022000000000718 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, який наразі продовжує свою дію.
Слідчим суддею при встановленні існування ризиків не враховано факт перебування ОСОБА_5 під вартою в межах іншого кримінального провадження, що, у свою чергу, позбавляє останнього можливості вдатися до спроб вчинити будь-які дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та нівелює існування будь-яких ризиків в межах даного кримінального провадження. 
Просить ухвалу слідчого судді від 23.02.2026 скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання детектива відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_5 є аналогічними доводам апеляційної скарги його захисника.
Підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання детектива НАБУ відмовити.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційних скарг, прокурор САП заперечив проти задоволення апеляційних скарг.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , прокурора САП ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі є необґрунтованими.
Слідчим суддею встановлено такі обставини.
У кримінальному провадженні № 22022000000000718 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000287.
У вказаному кримінальному провадженні № 52021000000000287 ОСОБА_5 23 жовтня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369 КК України, зокрема в участі у злочинній організації; підбурюванні до зловживання службовим становищем, тобто до умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам; пропозиції службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинені попередньою змовою групою осіб.
13 лютого 2026 року до ВАКС надійшло клопотання старшого детектива НАБУ, погоджене прокурором САП, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Частково задовольняючи клопотання детектива, слідчий суддя дійшов таких висновків: підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою; враховуючи тяжкість можливого покарання та невідворотність притягнення до кримінальної відповідальності, наявність діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон, наявність соціальних інтересів за кордоном, майнових стан підозрюваного та його родини, існує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду; ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованими та не підтверджуються наданими матеріалами клопотання; застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного; застава в розмірі 1 996 800 грн, враховуючи майновий стан підозрюваного, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами цього кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірною для підозрюваного.
Вказані висновки слідчого судді відповідають положенням закону та встановленим обставинам. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положенням ч. 3 ст. 177 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Отже, законодавцем визначено, що сторона обвинувачення може ініціювати питання застосування запобіжного заходу стосовно особи, у випадку існування на те підстав, зокрема: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що особа може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оскільки стороною захисту в апеляційних скаргах не наведено доводів на спростування висновку слідчого судді щодо існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України колегією суддів в межах апеляційних скарг вказана обставина не досліджується.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які перешкоджатимуть досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При встановлені ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний беззаперечно вчинюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Отже, з метою усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому, слідчий суддя повинен оцінити вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваним спроб протидіяти кримінальному провадженню у формах, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та у разі існування високої ступені ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, застосовуючи стандарт достатності підстав, встановити наявність таких ризиків.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Твердження сторони захисту, що застосований запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою у межах іншого кримінального провадження, нівелює ризики, на існування яких посилався детектив, колегія суддів вважає неспроможним.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 та ст. 183 КПК України, запобіжний захід застосовується у межах конкретного кримінального провадження з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Нормами КПК України не встановлено обмежень для сторони обвинувачення у зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної особи, стосовно якої вже обрано запобіжний захід у межах іншого кримінального провадження, а також не містять заборони слідчому судді/суду на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до однієї і тієї ж особи в різних кримінальних провадженнях. 
Також, у сторони обвинувачення немає правомочності контролювати строки тримання особи під вартою у іншому кримінальному провадженні, випадки його скасування чи зміни, а також суд, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу, крім учасників даного провадження, не зобов`язаний повідомляти про це інші суди та органи досудового розслідування.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 5 ст. 202 КПК України, відповідно до якого у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Отже, сам по собі факт застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в іншій кримінальній справі у зв`язку з його строковістю, можливістю зміни або скасування жодним чином не нівелює існування ризиків у цьому кримінальному провадженні.
А відтак, слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 52021000000000287.
Інших доводів на спростування висновку слідчого судді щодо наявності ризиків апеляційні скарги сторони захисту не містять.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що спілкувався з іншими підозрюваними щодо ризиковості суб`єктів господарювання у зв`язку з виконанням спеціальних розвідувальних заходів.
Однак, оскільки ці пояснення стосуються голослівного заперечення обґрунтованості підозри, які виходять за межі апеляційних скарг, та спростовуються даними листів Служби зовнішньої розвідки від 01.02.2024 та від 11.09.2025, колегія суддів не вбачає підстав приймати їх до уваги. 
Пунктом 1 ч. 3 ст. 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Відтак, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість доводів апеляційних скарг, а тому такі слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 лютого 2026 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий         ОСОБА_1 

Судді          ОСОБА_2 

ОСОБА_3