Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1008/26
Номер провадження2/711/1291/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
06 лютого 2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ», в інтересах якого діє представник за довіреністю Король Владислав Анатолійович, звернулося до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 44 446,50 грн та судові витрати (вхідний №5002, а.с.1-4).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21 травня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 195950016 у формі електронного документа з використанням електронного підпису: NEES. 
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст останнього в новій редакції.
Відповідно до реєстру боржників № 294 від 23.07.2024 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 195950016.
27.02.2025 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, на підставі якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до ОСОБА_1 у сумі 44 446,50 грн, з яких: 11 900 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26 596,50 грн - сума заборгованості за відсотками, та 5950 грн - неустойка.
Посилаючись на те, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №195950016 від 21.05.2024, позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача в загальній сумі 44 446,50 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 30 хв 17 березня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.64-65).
Представник позивача Король В.А. в судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і ОСОБА_2 як його представника, що були отримані цими учасниками справи 03.03.2026 (а.с.67 зворот, 68 зворот). Водночас представник позивача за довіреністю Король В.А., у пункті 4 прохальної частини позовної заяви, висловив прохання до суду здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача і, у випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.3 зворот).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 17 березня 2026 року о 11 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи).
У зв`язку з цим, 17 березня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 21 травня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №195950016 (далі - Договір), який підписаний ОСОБА_1 як позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором NEES, що мало місце 21.05.2024 о 12 год 50 хв 43 сек (а.с. 7-18).
Пунктами 2.1 – 2.5 Договору передбачено, що за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 11900 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – Правила).
Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, є загальною сумою кредиту за цим Договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 11900 грн 00 коп 21.05.2024 (що є датою надання кредиту).
Другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором.
Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит)
Пунктами 3.1 – 3.4 Договору передбачено, що позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. 
Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х – Y), де: Z – кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х – поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y – дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця). 
При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 (тридцять) днів. 
Для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1856 грн 40 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через особистий кабінет. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору.
Продовження строку Дисконтного періоду та поновлення Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки ні пролонгація, ні поновлення Дисконтного періоду не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі пролонгація та поновлення Дисконтного періоду не потребують застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації чи поновлення Дисконтного періоду є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування кредитом без зміни строку дії Договору.
Пунктом 5.1 Договору визначено, що кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 5168-74XX-XXXX-5646, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором.
Пунктами 7.1 – 7.3 Договору передбачено, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування – 20.06.2024, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення Дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору. 
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 1) закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 2) дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. 
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 20.06.2029.
Пунктом 8.3 Договору обумовлено між сторонами цього правочину, що на момент укладення цього Договору та отримання першого траншу за цим Договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим Договором після 21.08.2024 базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким траншем.
Пунктом 9.1.1.7 Договору передбачено, що кредитодавець має право у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту позичальника.
Пунктом 11.1 Договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Пунктом 14.12 Договору обумовлено, що цей правочин є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
У паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №195950016 від 21.05.2024 зазначені умови кредитування, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з урахуванням побажань споживача ОСОБА_1 , що підписаний останнім одноразовим ідентифікатором 8973 (а.с.5-6).
Відповідно до заяви на отримання грошових коштів в кредит від 21 травня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 для отримання кредитних коштів, надала ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» номер картки: 5168-74ХХ-ХХХХ-5646 (а.с.19).
Із довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №195950016/12082025/Е від 12.08.2025 суд встановив, що на виконання кредитного договору №195950016 від 21.05.2024, кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника: АТ «ОТП Банк»; надавач платіжних послуг: АТ КБ «Приватбанк»; особа платника: ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; особа одержувача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; рахунок/платіжна карта отримувача: 5168-74ХХ-ХХХХ-5646; сума платіжної операції: 11900 грн; дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 21.05.2024 о 12:51:17 год (а.с.20).
Крім того з платіжного доручення від 21.05.2024 (а.с.21) суд встановив, що 21.05.2024 на банківську картку № НОМЕР_2 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило перерахування 11900 грн з призначенням платежу: переказ коштів згідно договору №195950016 від 21.05.2024, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 без ПДВ; безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Таким чином, суд встановив, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним Договором, здійснивши переказ кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 на картковий рахунок, маска картки № НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк».
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, який складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 21.05.2024 до 23.07.2024, відповідач ОСОБА_1 за Договором, станом на 23.07.2024, мав заборгованість у загальній сумі 29 095 гривень 50 копійок, з яких: 11 900 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, 11 245 гривень 50 копійок - заборгованість по відсоткам, та 5950 гривень 00 копійок – заборгованість зі сплати неустойки. Водночас з означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач не здійснював жодних погашень з метою виконання умов Договору (а.с.22).
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст останнього в новій редакції.
Відповідно до п.2.1 додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно умов цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.24-27).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №294 від 23.07.2024, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №195950016 від 21.05.2024 у загальній сумі 29 095 гривень 50 копійок, з яких: 11900 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, 11 245 гривень 50 копійок - заборгованість по відсоткам, та 5950 гривень 00 копійок – заборгованість зі сплати неустойки (інші нарахування) (а.с.29-30).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, який складений ТОВ «Таліон Плюс» за період з 24.07.2024 до 17.10.2024, відповідач ОСОБА_1 за Договором, станом на 04.08.2025, мав заборгованість у загальній сумі 44 446 гривень 50 копійок, з яких: 11900 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, 26 596 гривень 50 копійок - заборгованість по відсоткам, та 5950 гривень 00 копійок – заборгованість зі сплати неустойки. Водночас з означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач в означений період часу не здійснював сплати грошових коштів з метою належного виконання умов Договору (а.с.23).
Доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної заборгованості за Договором №195950016 від 21.05.2024 як позивачу, так і первинному кредитору, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів за договором №195950016 від 21.05.2024 в сумі 11900 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, сплати основної суми боргу в строки, передбачені цим правочином. 
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту, що обумовлена умовами Договору, тобто в сумі 11900 грн як первісному кредитодавцю ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і правонаступникам останнього в спірних правовідносинах: ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 11900 грн в рахунок погашення боргу за основною сумою кредиту (тілом кредиту) підлягає задоволенню.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 26 596,50 грн, то суд зазначає про таке.
Пунктами 7.3, 8.3 Договору визначено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 20.06.2029. На момент укладення цього Договору та отримання першого траншу за цим Договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим Договором після 21.08.2024 базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким траншем.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Договору встановив, що їх розмір визначений неправильно. 
Як встановлено судом, кредитні кошти, що обумовлені отриманням відповідачем ОСОБА_1 як позичальником від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як кредитодавцем згідно умов укладеного між ними договору кредитної лінії №195950016 від 21.05.2024, тобто в сумі 11900 грн, повністю були отримані відповідачем 21.05.2024. 
Крім того, з розрахунку заборгованості за Договором, який складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за період з 21.05.2024 до 23.07.2024, суд встановив, що у період часу з 21.05.2024 до 20.06.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснювала нарахування позичальнику ОСОБА_1 відсотки за користування кредитними коштами із застосуванням процентної ставки 0,52%/день, що узгоджується з положеннями п.8.5.1 Договору. Надалі, у період з 24.06 до 23.07.2024 первісний кредитодавець здійснив нарахування позичальнику ОСОБА_1 відсотки з призми відсоткової ставки 1,5%/день, що узгоджується з положеннями п.8.3 Договору.
У той же час, починаючи з 24.07.2024 і до 17.10.2024, ТОВ «Таліон Плюс» здійснювало нарахування позичальнику відсотків за користування кредитним коштами з призми 1,5% в день, що узгоджується із реченням 1 п.8.3 Договору. 
Отже, предметом спору, під час розгляду цивільної справи №711/1008/26, є заборгованість за відсотками за користування кредитним коштами в період з 21.05.2024 до 17.10.2024. 
Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2013, що набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до пункту 17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто, з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно); починаючи з 20.08.2024 та надалі - 1%.
Проте відповідно до п. 8.3 Договору у взаємозв`язку з п.1.3, 2.1 додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 розмір базової процентної ставки протягом всього строку кредиту становить 1,5%/день (базова процентна ставка).
Частиною 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Суд, проаналізувавши умови Договору, в контексті щоденної відсоткової ставки за користування кредитом після 19.08.2024 і до часу припинення нарахування ТОВ «Таліон Плюс», тобто до 17.10.2024 включно (п. 8.3 Договору та п.1.3, 2.1 додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018), у взаємозв`язку із положеннями ч.5 ст.8, ч.5 ст.12 та п.17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», встановив, що умова п. 8.3 Договору щодо сплати щоденних відсотків за користування сумою кредиту протягом означеного строку (з 20.08.2024 до 17.10.2024) в розмірі 1,5%/день, є нікчемною, оскільки порушує права відповідача як споживача кредитних послуг щодо відповідності умов Договору положенням Закону України «Про споживче кредитування» в контексті максимальної щоденної відсоткової ставки, що визначена цим нормативно-правовим актом, починаючи з 24.12.2023.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що за період часу з 20.08 до 27.10.2024 включно, відсотки за користування відповідачем як споживачем сумою кредиту підлягають перерахунку з призми щоденної відсоткової ставки в розмірі 1 % замість 1,5%.
Таким чином, розмір відсотків, які підлягали сплаті відповідачем на користь як первісного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і його правонаступника в спірних правовідносинах ТОВ «Таліон Плюс», згідно умов Договору у взаємозв`язку з умовами додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є наступним: 
1)за період з 21.05.2024 до 20.06.2024 (за 31 календарний день) розмір відсотків становить 1 918,28 грн (11900 грн х 0,0052 = 61,88 грн (розмір відсотків за 1 день користування сумою кредиту); 61,88 грн х 31 день (кількість днів між 21.05.2024 та 20.06.2024 включно) = 1 918,28 грн));
2)за період з 21.06.2024 до 23.07.2024 (за 33 календарні дні) розмір відсотків становить 5 890,50 грн (11900 грн х 0,015 = 178,50 грн (розмір відсотків за 1 день користування сумою кредиту); 178,50 грн х 33 дні (кількість днів між 21.06.2024 та 23.07.2024 включно) = 5 890,50 грн));
3)за період з 24.07.2024 до 19.08.2024 (за 27 календарних днів) розмір відсотків становить 4 819,5 грн (11900 грн х 0,015 = 178,50 грн (розмір відсотків за 1 день користування сумою кредиту); 178,50 грн х 27 днів (кількість днів між 24.07.2024 та 19.08.2024 включно) = 4 819,50 грн));
4)за період з 20.08.2024 до 27.10.2024 (за 59 календарних днів) розмір відсотків становить 7021 грн (11900 грн х 0,01 = 119 грн (розмір відсотків за 1 день користування сумою кредиту); 119 грн х 59 днів (кількість днів між 20.08.2024 та 17.10.2024 включно) = 7021 грн)).
Отже, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті відповідачем ОСОБА_1 як первісному кредитодавцю ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і правонаступнику первісного кредитодавця у спірних правовідносинах ТОВ «Таліон Плюс», у період строку кредиту (з 21.05.2024 до 17.10.2024) з урахуванням положень ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», складає 19 649,28 грн
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що розмір відсотків, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача сукупно в розмірі 26 596,50 грн, підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 19 649,28 грн.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення суми кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5950 грн, то суд зазначає про таке.
Пунктом 12.3 Договору передбачено, що за порушення будь-якого з платежів, передбачених цим Договором на 14 і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5000% від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання, але не більше половини суми кредиту, одержаної споживачем за цим Договором. 
З розрахунку заборгованості за Договором, складеного первісним кредитодавцем (а.с.22), суд встановив, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило нарахування ОСОБА_1 як позичальнику штрафу на загальну суму 5950 грн у період з 04.07.2024 до 11.07.2024.
Частинами 1,2 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Водночас ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Проте Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тлумачення пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки – звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки у виді штрафу в розмірі, передбаченому п.12.3 Договору проте п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з позичальника неустойки у виді штрафу в період воєнного стану, а тому дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки у виді штрафу в розмірі 5950 грн слід відмовити.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви від 06.02.2026 (вих.№010599600), про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції кредитового переказу коштів №149509 від 20.01.2026 (а.с.52) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали цивільної справи №711/1008/26 не містять.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за Договором у загальному розмірі 44 446,50 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, в розмірі 31 549,28 грн, що складає 70,98% від ціни позову (31549,28 грн / 44446,50 грн), тому з відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 889,77 грн, тобто 70,98% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2662,40 х 0,7098).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 31 549,28 грн, з яких: 11900 грн – заборгованість за основною сумою боргу, та 19 649,28 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1889,77 грн - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 626-628, 634, 638, 1046, 1048-1049, 1077, 1078, 1082, п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії №195950016 від 21 травня 2024 року в розмірі 31 549 (тридцять одна тисяча п`ятсот сорок дев`ять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок, з яких 11 900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу, та 19 649 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 77 (сімдесят сім) копійок.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 17 березня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ: 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко