Справа № 161/5945/26 
Провадження № 2-а/161/122/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Рудської С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 04 березня 2026 року серії ЕНА № 6768286,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2026 року засобами поштового зв`язку позивач звернувся в суд з даним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області від 04 березня 2026 року серії ЕНА №6768286 позивача притягнути до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.121-3, ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, згідно приписів ст.36 КУпАП, у розмірі 20 400,00 грн.
Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , 04 березня 2026 року о 23 год. 03 хв. у м. Луцьку по вул. Клима Савура, буд.22, керував автомобілем Toyota Prius+, НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року №161/26651/26, а також керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не давав змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 «в», 2.1 «а» ПДР.
Позивач вважає протиправною вищенаведеному постанову, оскільки станом на 04 березня 2026 року постанова судді про позбавлення його права керування транспортним засобом не набрала законної сили, бо він оскаржив її 02 березня 2026 року.
Також вказує про відсутність доказів вчинення ним правопорушення.
З наведених вище підстав позивач просить суд скасувати постанову від 04 березня 2026 року серії ЕНА №6768286, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити.
Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив повністю.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.
Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з таких підстав.
Судом встановлено, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області від 04 березня 2026 року серії ЕНА №6768286 позивача притягнути до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст.121-3, ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, згідно приписів ст.36 КУпАП, у розмірі 20 400,00 грн.
Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , 04 березня 2026 року о 23 год. 03 хв. у м. Луцьку по вул. Клима Савура, буд.22, керував автомобілем Toyota Prius+, НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року № 161/26651/26, а також керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не давав змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 «в», 2.1 «а» ПДР.
З перевірених судом відомостей АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області, а також Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наступне.
Так, постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення №161/26651/26, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.
З тексту постанови слідує, що позивач був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції.
Окрім того, у справі наявна розписка ОСОБА_1 від 19 лютого 2026 року про отримання ним копії постанови.
В подальшому, постановою Волинського апеляційного суду від 23 березня 2026 року, поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року щодо нього.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а постанову судді – без змін.
У тексті вказаного судового рішення апеляційного суду зазначено наступне:
«З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подана апеляційна скарга на вищевказану постанову безпосередньо до Волинського апеляційного суду через засоби поштового зв`язку 02.03.2026 року. Дана апеляційна скарга зареєстрована апеляційним судом 05.03.2026 року.
Листом Волинського апеляційного суду від 05.03.2026 року відповідно до вимог ч.3 ст.294 КпАП України повернуто ОСОБА_1 апеляційну скаргу, як помилково надіслану на адресу апеляційного суду (а.с.30).
В подальшому ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову безпосередньо до Луцького міськрайонного суду Волинської області через засоби поштового зв`язку 10.03.2026 року. Дана апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження зареєстрована місцевим судом 16.03.2026 року (а.с.29-35)».
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На переконання суду, відповідач належними та допустимими доказами довів суду факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч.4 ст.126 КУпАП.
Так з переглянутого судом відеозапису події, а також фотофіксації слідує, що позивач дійсно 04 березня 2026 року о 23 год. 03 хв. у м. Луцьку по вул. Клима Савура, буд.22, керував автомобілем Toyota Prius+, НОМЕР_1 , із забрудненим номерним знаком, що не давав змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив вимоги п.2.9 «в» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Крім того, позивач керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року №161/26651/26, чи порушив п.2.1 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.
Станом на 04 березня 2026 року постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року набрала законної сили, оскільки апеляційна скарга, хоча і подана позивачем 02 березня 2026 року, але не у спосіб, який передбачений законом, у зв`язку з чим вона була повернута листом апеляційного суду.
Фактично з апеляційною скаргою у встановленому порядку позивач звернувся лише 10 березня 2026 року, а строк на апеляційне оскарження йому було поновлено лише 23 березня 2026 року, тому станом на 04 березня 2026 року він вважався таким, що був позбавлений права керування транспортними засобами.
Суд звертає увагу, що позивач був безпосередньо присутній під час винесення у суді першої інстанції постанови від 19 лютого 2026 року, а тому був ознайомлений як з її змістом, так і з порядком її оскарження через суд першої інстанції, так і з порядком набрання нею законної сили.
Відомості про технічні засоби відеозапису, якими здійснювалося фіксування події, внесені до п.7 оскаржуваної постанови, а тому вони є належними та допустимими доказами.
Адміністративне стягнення накладено на позивача з врахуванням приписів ст.36 КУпАП, тобто, в межах санкції ч.4 ст.126 КУпАП.
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки відповідач належними та допустимим доказами довів суду факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.123-1, ч.4 ст.126 КУпАП, а перевіряючи доводи позову суд не знайшов суттєвих процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову – без змін.
Керуючись ст. 286 КАС України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 04 березня 2026 року серії ЕНА №6768286 залишити без задоволення, а вказану постанову – залишити без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, м. Луцьк, вул. Залізнична, буд.15, код ЄДРПОУ 40108646.
Повне судове рішення складено та підписано 06 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області        С.М. Рудська