Справа № 131/359/26 
Провадження № 3/131/97/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 року	  м. Іллінці	

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., 
розглянувши справу про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 
про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, 
до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2026 о 13:45:00, в м. Іллінці, вулиця Європейська (Карла Маркса) водій ОСОБА_1 повторно протягом року керувала транспортним засобом «Хонда Такт» б/н, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, чим порушила п. 2.1.а ПДР – керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5901625 від 09.10.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Також, ОСОБА_1 , 06.03.2026 о 13:45:00, в м. Іллінці, вулиця Європейська (Карла Маркса), повторно протягом року керувала транспортним засобом «Хонда Такт» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР.
Згідно з постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24.10.2024 у справі № 131/1468/24, ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Крім того, згідно з постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.12.2025 у справі № 131/1679/25, ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП – дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належним чином повідомленої ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607694 від 06.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме: невірно зазначена частина статті 130 КУпАП, оскільки ч. 3 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вчинення правопорушення особою, яка вже двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки виключає відповідальність особи за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.
Крім того, в законодавстві України діє поняття аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена ч. 4 ст. 3 КК України).
Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто суду надається право вирішувати справи за допомогою аналогії закону.
Відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає як кримінальну, так і справу про адміністративну відповідальність, лише в межах висунутого особі обвинувачення.
В той же час, відповідно ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що з моменту винесення постанови від 24.10.2024 у справі № 131/1468/24 до дня вчинення нового правопорушення (06.03.2026) минуло понад один рік, що виключає її врахування для кваліфікації за ознакою повторності. Таким чином, протягом року, що передував даті складання поточного протоколу, ОСОБА_1 піддавалася адміністративному стягненню лише один раз – згідно з постановою від 11.12.2025 у справі № 131/1679/25. Отже, у діях особи відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, натомість вбачається повторне вчинення правопорушення, що відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Виходячи з вищевказаного, вважаю за можливе перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607694 від 06.03.2026 та матеріали справи суперечать суті викладеного у фабулі правопорушення, а сама ж фабула зазначеного у протоколі порушення відповідає кваліфікації дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом установлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607694 від 06.03.2026; рапортом поліцейської від 06.03.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; диском з відео, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння; копією постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.12.2025 у справі № 131/1679/25, відповідно до якої ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607697 від 06.03.2026; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5901625 від 09.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП; рапортом поліцейської від 06.03.2026; відео з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.
Вказані вище докази суддею приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року порушила правила дорожнього руху, а саме п. 2.1.а ПДР, згідно з якими водієві забороняється керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Також встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП – порушила п. 2.5 ПДР, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан, за відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне із числа вчинених правопорушень, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів його належності ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись статтями 25, 27, 30, 36, 40-1, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з застосуванням вимог частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в дохід держави (ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у Він. обл./м. Іллінці/21081300, КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 37979858, БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП), РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA418999980313080149000002001, КОД класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягувачем є державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору (ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у Він. обл./м. Іллінці /22030101, КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 37979858, БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП), РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA518999980313121206000002780, КОД класифікації доходів бюджету: 22030101). Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, та витрати на облік зазначеного правопорушення.
Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.
Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у порядку, встановленому законодавством.
Строк пред`явлення даної постанови до примусового виконання - протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: