Справа №390/229/26
Провадження №1-кп/390/21/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 року. Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження №22025120000000096 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Сакського району АР Крим, українки, громадянки України, освіта базова середня, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинила поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, за наступних обставин. 
У період часу з 29.06.2025 року по 13.07.2025 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон марки Redmi (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), усвідомлюючи, що до акаунту під назвою ''алла чмиль'' у соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет ''Одноклассники'' має доступ значне коло осіб, розмістила на вказаній сторінці матеріали, в тексті яких, згідно висновку експерта №СЕ26-15/Л/2/2 від 29.12.2025 року, містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
27.01.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участі її захисника – адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачена повністю та беззастережно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України, а також сторонами узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк, відповідно ст.76 КК України покласти на обвинувачену визначені судом обов`язки. Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор висловився про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Обвинувачена вину визнала та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначила, що погоджується з визначеною угодою мірою покарання, укладення угоди з її боку є добровільним, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.
Захисник висловився про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню.
Відповідно ст.469 ч.ч.2,4 КПК України: угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією); угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України, яке відповідно вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином, де шкода завдана лише державним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону, суд враховує, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, призначає покарання узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Покарання, яке узгоджено сторонами, є обґрунтованим.
Відповідно ст.ст.314, 475 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості, якщо переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов – відсутній.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 27.01.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі її захисника – адвоката ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна. 
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк терміном на 1 (один) рік. 
Згідно ст.76 КК України зобов"язати  ОСОБА_5 : періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. 
Початок іспитового строку рахувати з 20.03.2026 року. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 13371 грн.
Арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 19.01.2026 року на мобільний телефон марки Redmi (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) – скасувати. 
Речові докази, а саме: 
- мобільний телефон марки Redmi (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з сім-картами  НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що зберігаються у СВ УСБУ в Кіровоградській області – повернути за належністю. 
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів із моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області. 
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку вручити прокурору та засудженому. Учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Кропивницького районного суду
Кіровоградської області   ОСОБА_1