ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/23348/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся (далі - позивач) до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом. в якому просить:
визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплати пенсію з 30.05.2025 зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач ) із заявою від 30.05.2025 щодо перерахунку пенсії зарахувавши період роботи з 15.07.1981 по 05.03.1991 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.
Листом від 27.06.2025 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю договорів роботи в районах Крайньої Півночі.
Такі дії відповідача вважає протиправними, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу.
Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало відзив на позовну заяву, відповідно якого просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що пільги, встановлені ст.5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, до них прирівняних" надаються працівникам переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі з інших місцевостей Радянського Союзу при умові, якщо вказані робітники уклали письмові трудові договори про роботу у районах Крайньої Півночі строком на п`ять років, а на острові Північного Льодовитого океану - на два роки. Пільги надавались також особам, прибувшим в райони Крайньої Півночі за власним бажанням та уклавши письмовий трудовий договір на відповідний термін.
В документах, що знаходяться в пенсійній справі, які підтверджують трудовий стаж не вказано, що Позивач укладав письмові трудові договори за роботу на Крайній Півночі та на нього не поширювались пільги встановлені ст..5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, до них прирівняних".
В доданій до заяви про перерахунок пенсії архівній довідці від 18.03.2020 №87-91/2 не зазначено про укладання письмових трудових договорів на роботу на Крайній Півночі. Виходячи з вищевикладеного, відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 18.07.1981 по 05.03.1991 в районі Крайньої Півночі до трудового стажу в полуторному розмірі.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні та з 01.01.2015 отримуєте пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
17.07.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою № 2744 про перерахунок пенсії, а саме зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі. До заяви про перерахунок пенсії було надано архівну довідку від 18.03.2020 № 87-91/2 в якій зазначено, що позивач працював в філії ПАТ "Авіаційній холдинговій компанії "Сухой" "Комсомольського-на-Амурі авіаційного заводу ім. Ю.А.Гагаріна" з 18.07.1981 по 05.03.1991 інженером-технологом 3 категорії, але не зазначено, що позивач укладав письмові трудові договори за роботу на Крайній Півночі, у зв`язку з чим було відмовлено у перерахунку пенсії.
Про причини відмови та порядок оскарження прийнятого рішення позивача було повідомлено листом від 20.07.2020 №0600-0313-8/34742.
30.05.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, яка зареєстрована за вх. № 21881/З-0600-25, з питання пільгового обчислення страхового стажу.
Зокрема, у вказаній заяві позивач вказав, що КМУ своєю постановою №262 від 16.05.2025 року ухвалив, що періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України в республіках колишнього СРСР зараховуються до трудового стажу, в тому числі на пільгових умовах. Тому просив дорахувати пільговий трудовий стаж, який зарахований йому при роботі на Авіаційному заводі в місті Комсомольск-на-Амурі за вказаний період. 
Листом від 27.06.2025 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю договорів роботи в районах Крайньої Півночі.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а своє право на пенсійне забезпечення порушеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій в Україні врегульовані Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
При цьому, положеннями ст. 8 Закону України № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
В той же час, положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України № 1058-IV передбачено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення: організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі , постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі , Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі .
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт пп.1, п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Підпунктом д пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Відповідно до пункту 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"і від 26 вересня 1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі .
Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин: 1)документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою № 148.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 750/1717/16-а, від 06 листопада 2019 року у справі № 212/2529/16-а.
При цьому, основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.
Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
При цьому, суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, може бути надані трудова книжка, письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справа № 554/1723/17.
Спірним питанням в даній справі є зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.
Наявною в матеріалах справи копією трудової книжки від 11.10.1977 підтверджується, що у період з 15.07.1981 по 05.03.1992 позивач працював у філії ПАТ "Авіаційній холдинговій компанії "Сухой" "Комсомольського-на-Амурі авіаційного заводу ім. Ю.А.Гагаріна".
Згідно копії архівної довідки від 18.03.2020 № 87-91/2 позивач працював в філії ПАТ "Авіаційній холдинговій компанії "Сухой" "Комсомольського-на-Амурі авіаційного заводу ім. Ю.А.Гагаріна" з 15.07.1981 по 05.03.1991 інженером-технологом 3 категорії.
Спір, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами відсутній.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки факт роботи позивача в місцевостях Крайньої Півночі у період з 15.07.1981 по 31.12.1990 підтверджений записом у його трудовій книжці та архівною довідкою від 18.03.2020 № 87-91/2, які містять дані про те, що позивач користувався пільгами, передбаченими для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі, відтак дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу в пільговому обчисленні його стажу за період з 15.07.1981 по 31.12.1990 з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців з підстав ненадання трудового договору є протиправними.
Щодо посилань відповідача на положення п.3 Порядку підтвердження та зарахування періодів роботи особи в іншій державі до страхового стажу (стажу роботи) для визначення права на призначення пенсії за віком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2025 р. № 562, суд зазначає наступне. 
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" (далі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобовязання, взяті згідно із Угодою.
Тому, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу.
Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.
Відтак, право позивача на перерахунок пенсії не повинно залежати від таких чинників, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди та, відповідно, відсутності чи неможливості витребування документів органами Пенсійного фонду російської федерації як країни, в якій він працював.
Також, щодо посилання відповідача про те, що позивач не звертався із заявою встановленої форми про перерахунок пенсії, а відтак така заява розглядалася в порядку Закону України "Про звернення громадян", слід зазначити наступне. 
Суд, вважає, що право особи на перерахунок пенсії не повинно залежати від форми заяви, з якою вона звернулася до пенсійного органу. 
Так, зміст поданої позивачем заяви дає можливість чітко встановити, що позивач просив здійснити перерахунок його пенсії, при цьому зазначив підставу для такого перерахунку. 
Тому, доводи відповідача щодо розгляду поданої заяви в порядку звернення громадян, суд відхиляє як безпідставні. 
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплати позивачу пенсію з 30.05.2025 зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
При звернення до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 968,40 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/ЄДРПОУ: 13559341), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплати ОСОБА_1 пенсію з 30.05.2025, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.07.1981 по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

19.03.26