СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/6689/26
пр. № 1-кп/759/1053/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026105080000223 від 27.02.2026, щодо: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ставище Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; такого, що має судимість за вироками: 
-Святошинського районного суду міста Києва від 30.07.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким призначене покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;
-Святошинського районного суду міста Києва від 02.10.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким з застосуванням ст. 71 КК України призначене покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відповідно до Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за який можливе настання кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України, є маса від 0,15 г до 15 г.
ОСОБА_3 , будучи особою, яку засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, протягом року після засудження вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин. 
26.02.2026 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Миколи Руденка, 15, на землі знайшов поліетиленовий пакет з пазовим замком, в якому знаходилася кристалоподібна речовина темного кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
Усвідомлюючи, що дана кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_3 , маючи намір, спрямований на зберігання без мети збуту психотропної речовини, поклав її до лівої кишені штанів, таким чином придбав та став зберігати психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту для особистого вживання.
В подальшому, 26.02.2026 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на прилеглій території будинку, розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Миколи Руденка, 12, був викритий працівниками поліції, яким добровільно у присутності двох понятих з лівої кишені штанів видав поліетиленовий пакет з пазовим замком з вмістом кристалоподібної речовини коричневого кольору.
Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 05.03.2026 № СЕ- 19/111-25/10321-НЗПРАП, надана на дослідження кристалоподібна речовина коричневого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в речовині становить 0,310 грамів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що 26.02.2026 він під лавочкою знайшов пакетик з психотропною речовиною, яку поклав до своєї кишені. Того ж дня його зупинили працівники поліції. Відповідаючи на запитання поліцейських, ОСОБА_3 повідомив, що має при собі заборонену речовину.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та наслідки, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд визнає доведеним, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненими протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_3 , який не працює (що робить недоцільним призначення йому покарання у виді штрафу), має судимість, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Беручи до уваги наведене та враховуючи кількість психотропної речовини, вилученої в обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до висновку Об`єднаної палати ККС ВС, викладеного у постанові від 01.06.2020 у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, зокрема якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).
Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 26.02.2026, тобто до постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 03.03.2026, що на час ухвалення даного вироку не набрав законної сили і яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України, та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України або для застосування положень ст. 69 КК України у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Крім того, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, призначеного йому за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки це призвело би до уникнення відбування ним реального покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.03.2026. Відтак, призначене судом покарання ОСОБА_3 повинен відбувати.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Доля речових доказів і документів вирішується судом згідно зі ст. 100 КПК України. 
Підстав для зміни запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03 березня 2026 року, більш суворим, призначеним даним вироком, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання його у порядку виконання даного вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби, за виключенням випадків необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги чи отримання невідкладної медичної допомоги.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійокна залучення експерта (висновок експерта від 05.03.2026 № СЕ-19/111-26/10321-НЗПРАП).
Речові докази: поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною коричневого кольору, поміщений у сейф-пакет № NPU 5001650 та переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5