ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/20220/25
Провадження № 22-ц/820/509/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Ярмолюка О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яку подано її представницею ОСОБА_3 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року (суддя Мазурок О.В.).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. 
В обґрунтування позову зазначала, що з перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2022 у справі №686/21497/22. Від шлюбу у них є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2022 у справі №686/23115/22 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Вказувала, що 02.12.2023 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 . У шлюбі народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 21.08.2024 позивачка перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу від держави в розмірі 860 грн щомісячно та пенсію по інвалідності. 
Зазначала, що, враховуючи підлітковий вік сина ОСОБА_8 , визначеного рішенням суду розміру аліментів не вистачає на покриття необхідних потреб сина відповідно його віку.
Вона самостійно оплачує додаткові витрати на утримання спільного з відповідачем сина ОСОБА_5 , що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини та хворобами), зокрема:
- ОСОБА_4 навчається у 8-му класі в Комунальному закладі загальної середньої освіти «Гімназія №27 ім. Дмитра Іваха», має гарну успішність у навчанні. Вона самостійно несе витрати на навчання сина, купує йому зошити та підручники. За період з грудня 2022 року і по 2025 рік витрати на придбання зошитів та підручників склали 8619,90 грн.
- додатково ОСОБА_8 займався англійською мовою з дипломованим викладачем - репетитором ОСОБА_9 , яка підтвердила своє право викладати англійську мову у Cambridge Assessment English, має сертифікат. За період репетиторства з 01.12.2023 і по 2025 рік позивачка понесла витрати на загальну суму 15300 грн.
- ОСОБА_4 відвідує Спортклуб «SHPAK GYM». За період тренувань сина з 11.11.2024 по 10.06.2025, вона понесла витрати на суму 2500 грн.
- з 17.06.2025 ОСОБА_4 відвідує курси англійської мови у ТОВ «Мовна школа ОЛА». За період занять у мовній школі з 17.06.2025 і по 12.07.2025 вона сплатила 2280 грн. За період занять у мовній школі «ОЛА» з 15 липня 2025 року по 9 серпня 2025року тричі на тиждень вона сплатила 1530 грн.
- 05.12.2022 ОСОБА_4 був госпіталізований у КНП «Хмельницька міська дитяча лікарня» ХМР з діагнозом гострий апендицит. Перебував у платній палаті до 12.12.2022, за яку вона сплатила 1210 грн.
- у зв`язку із проблемами із зором, син ОСОБА_4 має потреби в регулярному обстеженні фахівця офтальмолога, дороговартісних курсах лікування та корекції зору. Вона понесла витрати на обстеження сина фахівцем-офтальмологом, придбання окулярів та постійне лікування сина на загальну суму 9326,10 грн.
Отже, вона самостійно понесла додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 на загальну суму 40766 грн (8619,90+15300,00+2500,00+2280,00+1210,00 +9326,10+1530,00), тому з батька дитини підлягає до стягнення 1/2 частина цих витрат, а саме 20383,00 грн.
Враховуючи викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь частину понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20383 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3232,50 грн та 792,94 грн витрат на правничу допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_2 192,08 грн судового збору в дохід держави 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині змінити та збільшити розмір додаткових витрат на утримання дитини. При цьому, посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно визначив, що більшість витрат не підлягають під поняття додаткових витрат на дітей та позивачкою необґрунтовано якими саме особливими обставинами викликані відповідні додаткові витрати на дитину.
Також суд безпідставно зробив висновок, що витрати на придбання окулярів є недоведеними, а лікування з гострим апендицитом та плата за палату залишилися поза увагою суду.
Суд першої інстанції відмовляючи у стягненні додаткових витрат пов`язаних з навчальним процесом та заняттями з англійської мови неправильно надав оцінку фактичним обставинам справи та не в повній мірі врахував положення ст. 7 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини.
Вказує, що Святослав навчається за спеціальною науково-педагогічною програмою «Інтелект України», по цій програмі не може навчатися будь-хто, а лише ті діти, які пройшли спеціальний відбір і мають вищі результати і здібності серед інших.
Вважає, що навчання не може не вважатися розвитком здібностей дитини, з огляду на положення Закону України «Про освіту».
Наголошує на тому, що сторони спільно помітили високі здібності сина до іноземних мов та виховання спортивного інтересу, а тому спільно обрали вчителя для додаткових занять.
На думку скаржниці, вимоги про стягнення додаткових витрат на спеціальні зошити та підручники для навчання по програмі «Інтелект України», витрати на додаткові заняття з англійської мови та у спортивному залі підлягають задоволенню, оскільки зумовлені особливими здібностями дитини.
Вказує, що відповідач не передавав жодних коштів на лікування сина.
Вважає доведеними витрати на купівлю окулярів для сина.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що розмір сплачених ним аліментів є достатнім для забезпечення належних потреб сина.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
За змістом апеляційної скарги, рішення в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому, апеляційним судом не переглядається, відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не відповідає в повній мірі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що сторони з 03 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2022 року у справі № 686/23115/22.
Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року у справі № 686/23115/22 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу останнього, починаючи з 01 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен з батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 у справі №520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №520/12681/17.
Отже, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, обстеження, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами, квитанціями про оплату за навчання тощо).
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на навчання дитини англійської мови, суд першої інстанції вважав, що такі витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані обставинами у вигляді розвитку здібностей, які сплачуються матір`ю за її бажанням, оскільки наявність здібностей дитини до вивчення англійської мови нічим не підтверджено. Сам факт навчання дитиною англійської мови без будь-яких досягнень в цьому розвитку дитини, не є особливими обставинами, які є підставами для відповідальності батька щодо несення додаткових витрат в цій частині.
Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування витрат на відвідування сином Спортклубу «SHPAK GYM», суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачка не довела необхідності таких витрат на дитину, з огляду на те, що доказів її здібностей та досягнень у спорті надано не було.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Також апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що придбання шкільного приладдя та посібників не належить до додаткових витрат, зумовлених особливим обставинами. Ці витрати поглинаються аліментними виплатами батька. А тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Разом з тим, аналізуючи надані позивачкою докази щодо придбання сину окулярів, апеляційний суд вважає доведеними такі витрати в розмірі 4071,10 грн виходячи з наступного.
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста ТОВ «Новий Зір» від 16.08.2024 (пацієнт ОСОБА_4 ) рекомендовано, зокрема, підбір ортокератологічних лінз, окулярів (виписка рецепта). (а.с. 73).
Також 30.08.2024 ТОВ «Новий зір» надано послугу пацієнту ОСОБА_4 щодо підбору окулярів. (а.с. 71)
Згідно з товарним чеком ОСОБА_10 (матір`ю ОСОБА_8 ) здійснено замовлення оправи, лінз (з характеристиками, що відповідають консультаційному висновку від 16.08.2024) та супутніх товарів на загальну суму 4071,10 грн, які сплачено позивачкою (а.с. 70)
З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення частини додаткових витрат, а саме, витрат, пов`язаних з придбанням окулярів, належить задовольнити та стягнути з відповідача половину здійснених позивачкою витрат на придбання окулярів. Адже, такі витрати зумовлені особливими обставинами. 
Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7021 ОСОБА_4 проходив лікування в хірургічному відділенні КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» в період з 05.12.2022 по 12.12.2022.
Позивачка вказувала, що понесла витрати за перебування сина у палаті покращеного типу в розмірі 1210 грн, про що надала дублікат чеку № 0.0.2771412385.1 від 11.12.2022, згідно з яким ОСОБА_11 сплатила кошти на рахунок Хмельницької міської дитячої лікарні у розмірі 1210 грн. Призначення платежу: період 12.2022, ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 ) (а.с. 65). Проте, вказана сума помилково не було врахована судом при визначенні загальної суми додаткових витрат, які стягнуті з відповідача. 
Суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні, у відповідності до п.п.1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та сума додаткових витрат, які стягнуті з відповідача на користь позивачки, слід збільшити до 5873 грн 05 коп.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦКП України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (28,81%), з відповідача на користь держави підлягає стягненню 348,95 грн судового збору, який підлягав сплаті при подачі позову до суду першої інстанції, а також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу – 2304,80 грн, понесені позивачкою в суді першої інстанції. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 523,42 грн судового збору, який підлягав сплаті при подачі апеляційної скарги. 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки наданим позивачем доказам, оскільки, відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Така оцінка доказам у справі надана судом першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яку подано її представницею ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2025 року змінити, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частини понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 до 5873,05 грн та витрат на правничу допомогу до 2304,80 грн, та збільшивши стягнуту з відповідача на користь держави суму судового збору до 348,95грн. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 523,42 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач       І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Ярмолюк