Справа № 502/542/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23.03.2026 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні,
кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 12026167150000005 від 06.01.2026 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Костянтинівка Миколаївського району Хабаровського краю, РФ, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні 4 малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку,
передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

В С Т А Н О В И В :

Органом дізнання встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Наприкінці вересня 2025 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою предмету, що складається з фрагменту полімерної пляшки (верхньої частини) та полімерної трубки, шляхом куріння, виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - екстракт канабісу, який містить тетрагідроканабінол, масою 0,566 г, що містився як нашарування на внутрішній поверхні вказаного предмету, тим самим незаконно виготовив та придбав наркотичний засіб - екстракт канабісу. Після чого, не маючи на те передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, в господарському приміщенні зазначеного будинку, зберігав вказаний наркотичний засіб, без мети збуту. У подальшому, співробітниками відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 06.01.2026 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області, за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Новомиколаївка, вул. Дунайська, 65, де фактично проживає ОСОБА_3 , виявлено та вилучено: наркотичний засіб обіг якого обмежено - екстракт канабісу, загальною масою 0,566 г. Обіг виявленого у ОСОБА_3 наркотичного засобу – екстракту канабісу, обмежено положеннями ст.ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці II, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами в редакції Постанови КМУ від 24.05.2024 № 653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів»), до якої включений і канабіс, здійснюється суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».
Своїми діями  ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Разом з обвинувальним актом прокурор звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності. У зв`язку з чим прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додана письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто в незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує:
- відсутність обставин, які обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України;
- обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, оскільки, як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 13.02.2026 у справі № 502/1908/22, ОСОБА_3 звільнено від покарання, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 02.02.2023 за ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України і вказана ухвала суду набрала законної сили 21.02.2026.
Також судом встановлено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, на спеціальних обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебуває.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Крім цього, суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, наявність на утриманні обвинуваченого чотирьох малолітніх дітей, та приходить до висновку, що для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, обвинуваченому має бути призначене покарання у виді пробаційного нагляду в середній межі даного виду покарання, визначеного відповідною санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.
Як зазначено в п. 10. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
Враховуючи викладене, а також той факт, що  ухвала про звільнення обвинуваченого від покарання, призначеного попереднім вироком суду, не скасована, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати за залучення експерта у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. 
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України у зв`язку з вирішенням питання про долю речових доказів, арешт, накладений в ході досудового розслідування на вказане майно, підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України  та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду із покладенням на засудженого наступних обов`язків:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_3 положення ч. 2 ст. 49-3 КВК України, відповідно до яких стосовно засудженого, який ухиляється від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання даним вироком законної сили арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.01.2026 року на тимчасово вилучене в ході обшуку майно, а саме: - скляна банка, що обгорнута фрагментом пластикової пляшки, в якій знаходиться кристалоподібна речовина сірого кольору, що було поміщено до сейф – пакету RIC 2011998 та фрагмент пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору, що було поміщено до сейф – пакету 7083397 – скасувати. 
Відповідно до положень ст. 100 КПК України після набрання вироком законної сили знищити речові докази, а саме: 
- скляна банка, що обгорнута фрагментом пластикової пляшки, в якій знаходиться кристалоподібна речовина сірого кольору;
- фрагмент пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору;
- наркотичну речовину – канабіс, масою 0,566 г;
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , – на користь держави 4457 гривень документально підтверджених витрат на залучення експерта за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».
Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні до дня набрання вироком законної сили – не обирати.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ухвалення). 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя 	ОСОБА_1