Справа № 127/21682/17
Провадження № 1-кп/127/312/18 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,
за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2017 за № 22017020000000132, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Басихіно Стародубського району Брянської області Російської Федерації, громадянин України, росіянина, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , протягом липня 2017 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, сприяв діяльності терористичної організації, поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (в подальшому - ДНР) - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.
Терористичну організацію «ДНР» утворено на початку квітня 2014 року на території Донецької області, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України. На території України учасники даної терористично організації займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, захопленням адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, збройне протистояння правоохоронним органам і Збройним силам України, фізичним знищенням їх особового складу та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподілу ролей між її учасниками. Зокрема, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки:
- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджанню виконання службових обов`язків працівниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;
- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та керівництва їх діями;
- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;
- скоєння терактів та диверсій на території України;
- захоплення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки, транспортних засобів та будівництва укріплень, з метою протидії діяльності осіб задіяних у проведенні антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;
- викрадення осіб, з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;
- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації «ДНР».
Вказане свідчить про те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» - «ДНР» є терористичною організацією, яка здійснює цілеспрямовану суспільно-небезпечну діяльність.
Усвідомлюючи всі вказані обставини, діючи умисно, з метою сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 упродовж липня 2017 року, періодично перебуваючи на території Донецької області, яка знаходиться на підконтрольній українській владі території, здійснював цілеспрямований збір деталізованих даних військового характеру, зокрема щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції.
В продовження свого злочинного умислу направленого на сприяння злочинній діяльності названої терористичної організації, використовуючи власний мобільний телефон № НОМЕР_1 , як з власної ініціативи, так і на виконання завдань особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, достовірно знаючи про його перебування у складі терористичної організації «ДНР» на непідконтрольній українській владі території м. Горлівки Донецької області та збір ним інформації щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції, з метою подальшої передачі, в усному порядку систематично передавав зазначену інформацію на мобільний телефон вказаної особи № НОМЕР_2 .
Зокрема, 06.07.2017 о 15:09:09 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження про переміщення о 14 год. 15 хв. з м. Костянтинівка в напрямку населеного пункту Ясинувата тягача із номерними знаками НОМЕР_3 із завантаженою на ньому гусеничною військовою технікою типу «Град».
09.07.2017 о 17:10:53 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про розташування на території м. Костянтинівка нових військових частин з військовою технікою та порадив детально розвідати за допомогою супутників. Крім того, підтвердив понесення великих втрат 72 бригадою ЗС України та повідомив, що по приїзду на непідконтрольну територію українській владі намалює на карті більш детальну інформацію.
10.07.2017 о 10:39:57 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про переміщення в сторону населеного пункту Курдюмовки тягача із номерними знаками НОМЕР_3 із завантаженою на ньому новою БМП без розпізнавальних знаків.
12.07.2017 о 16:35:34 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про дислокацію військової частини по АДРЕСА_2 . Крім того, доповів, що о 14:30 в сторону населеного пункту Ясинувата проїхали тягачі з двома новими БТР, з розпізнавальними знаками 14-03, 14-04.
18.07.2017 о 18:43:38 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про дислокацію на Курдюмовському повороті, що знаходиться по дорозі з населеного пункту Майорська на Артемівськ, двох машин «Урал» із завантаженою на них військовою технікою типу «Град».
Зазначені дії ОСОБА_7 призвели до одержання вказаною особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження відомостей військового характеру та використання отриманих відомостей учасниками терористичної організації «ДНР» у веденні злочинної діяльності проти військових підрозділів Збройних Сил України і інших військових формувань України, які приймали участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.
Дане кримінальне провадження, під час судового розгляду, здійснювалося за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, що обумовлюється наступним. 
У своїй постанові від 24.04.2019 в справі № 1-24/2009 Велика палата Верховного Суду зазначила про те, що принцип рівності сторін є одним із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою правову позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності …».
ЄСПЛ визнає, що хоча право обвинуваченого бути судимим у його присутності в Конвенції прямо не згадується, воно має «першорядне значення». Під час слухання людина володіє таким процесуальним правом як право фізично постати перед судовим посадовцем («Мулен проти Франції» (3710/406), (2010) §118; «Оджалан проти Туреччини» (46221/99), Велика палата (2005) §103; «Медведєв проти Франції» (3394/03), Велика палата (2010) §118). Право обвинувачених на особисту присутність вимагає, щоб влада досить завчасно інформувала їх самих (а також їх захисників) про дату і місце слухань, викликала їх до суду.
Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії» (18114/02), Велика палата (2006) §73).
До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).
В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_7 згідно з якою він отримав копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування 09.10.2017 р., а також розписка від 18.12.2017 р., відповідно до якої ОСОБА_7 отримав ухвалу суду, згідно якої останньому скасовано запобіжний захід та звільнено з-під варти в залі суду, після чого ОСОБА_7 в судові засідання не з`являвся. Тому суд вважає, що останьому відомо про наявність кримінального провадження стосовно нього та стадію судового розгляду.
Після надходження провадження до суду та передачі його головуючому судді (судді-доповідачу) ОСОБА_1 , згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями та відновлення судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 інформувався також у всі доступні процесуальні можливості для суду, передбачені ст. 323 КПК України. Зокрема, повідомлення про виклик до суду розміщувалися на офіційному веб-сайті суду - https://vnm.vn.court.gov.ua, а також завчасно публікувалися в газеті «Урядовий кур`єр».
Крім того, під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинуваченому через Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначено нового захисника - адвоката ОСОБА_6 , який також інформувався про судові засідання. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2026 задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження та вирішено проводити спеціальне судове провадження в даному кримінальному провадженні. 
У підсумку, суд констатує, що з наявних матеріалів справи (численні документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження. Також обвинувачений отримав копію обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування, маючи можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.
Відтак, держава Україна, під контролем сторони захисту та суду, використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самому захисника; приймати участь в розгляді і захищати себе особисто або за посередництвом обраного захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно для нього. 
Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Натомість, обвинувачений ОСОБА_7 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.
Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12.02.1985, «Шомоді проти Італії» від 18.05.2004 та інші), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову обвинуваченого ОСОБА_7 , який знає про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.
Ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Також, суд зауважує, що згідно з рішенням Ради адвокатів України № 183 від 27.12.2022 (1) неможливість в таких ситуаціях (йдеться про in absentia) виконання адвокатом правил адвокатської етики (наприклад, інформування адвокатом клієнта щодо ведення дорученої йому справи) не зумовлює обов`язкової неможливості здійснювати захист особи від кримінального обвинувачення за її відсутності. Можливість надання правової (правничої) допомоги визначається адвокатом, виходячи з конкретних обставин справи та інтересів клієнта у ній; (2) адвокат, діючи як захисник відсутньої особи, самостійно визначає свою правову позицію у справі. Ця правова позиція включає в себе форму участі (не участі) в засіданні, заявлення (не заявлення) клопотань, надання (не надання) доказів суду, позицію по суті справи чи клопотання, позицію щодо оскарження судових рішень тощо.
Отже, зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, констатує, що надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Прокурор у кримінальному провадженні, в ході судового розгляду підтримав висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у повному обсязі.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 при вирішенні питання про наявність складу злочину в діях його підзахисного та щодо міри покарання покладався на розсуд суду. 
В ході судового розгляду судом всебічно та ретельно досліджено докази надані стороною обвинувачення.
Зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.10.2017 за № 22017020000000132, згідно якого ОСОБА_7 , упродовж липня 2017 року, використовуючи власний мобільний телефон оперативно передавав інформацію військового характеру щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України, що приймають участь у проведенні антитерористичної операції на мобільний телефон представника терористичної організації ДНР.
Постановою генерального прокурора про визначення підслідності кримінального правопорушення у кримінальному провадженні від 22.03.2017 визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні №22017020000000132 за СВ УСБУ у Вінницькій області. 
Згідно з листом начальника відділу контророзвідки від 14.08.2017, встановлено, що м.т. НОМЕР_32 використовує особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м.Суми, зареєстрований у АДРЕСА_3 , співробітник військової контррозвідки «МДБ ДНР» при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана особа залучає ОСОБА_7 до збору інформації розвідувального характеру щодо сил АТО.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.08.2017 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Лада Пріора з д.н.з НОМЕР_4 , з метою відшукання, вилучення та подальшого огляду мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп`ютерів тощо, які використовувались для спілкування через програми Viber, Skype, WhatsApp, листування електронної пошти, документів, записних та телефонних книжок, в яких можуть бути відомості, які мають значення для встановлення істини у справі.
Відповідно до протоколу обшуку від 18.08.2017, у присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за участі ОСОБА_7 проведено обшук транспортного засобу сірого кольору д.н.з НОМЕР_4 , 2012 року випуску. Пасажирами даного автомобіля були ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , водієм - ОСОБА_7 
18.08.2017 пасажири та водій вказаного транспортного засобу видали мобільні телефони та документи. В ході обшуку було оглянуто салон автомобіля, багажник та технологічні порожнини автомобіля, огляд яких не потребує знімання деталей, в ході обшуку проводилася фотозйомка на телефон Nokia 730, про що учасники обшуку були попередженні перед його проведенням.
Згідно протоколу огляду від 21.08.2017 року поліетиленового пакету синього кольору (пакет № 1 горловина якого зав`язана ниткою чорного кольору, вільні кінці якої проклеєні: між двома фрагментами паперу білого кольору (один з відтиском круглої печатки синього кольору № 6 УСБУ у Вінницькій області, другий пояснювальним написом, підписами понятих, учасників, слідчого), було встановлено наявність:
1. Смартфон із сенсорним дисплеєм (мобільний термінал) з корпусе білого (лицьова панель) та рожево-золотого (задня кришка) кольору. Термінал поміщений до прозорого полімерного чохла («бампера») із зображена ананаса та написом «V.I.P.iy SMUZI». На тильній стороні корпусу наявний напис «МІ».
2. Смартфон із сенсорним дисплеєм (мобільний термінал) з корпусом золотого кольору, на задній кришці якого наявний напис «N0MI».
3. Мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «СІ-02», S/N: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , зі вставленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «ЦМС», серійний номер: НОМЕР_7 , з абонентським номером телефону НОМЕР_8 .
4. Мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «SGH-ВІЗО», S/N: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 , зі вставленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «UMC», серійний номер: НОМЕР_11 , з абонентським номером телефону НОМЕР_12 .
5. Флеш-накопичувач білого кольору марки «ADATA», моделі C906/16GB», об`ємом 16GB, S/N: 121020046BG16G.
6. Портативний планшетний персональний комп`ютер марки «Apple», моделі «iPad Al489» сріблястого кольору у чохлі синього кольору, серійний номер: DLXLPKJ1FCM8. Корпус має численні подряпини, потертості, вм`ятини та сліди барвника синього кольору в місцях контакту із чохлом, передня панель білого кольору. Відсік для сім-картки відсутній.
7. Технічний паспорт НОМЕР_13 до транспортного засобу з д.н.з НОМЕР_4 2012 року випуску «ВАЗ 217030-138-01».
Далі продовжено огляд в ході якого оглянуто:
1. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_14 ОСОБА_7 .
2. Мобільний телефон ««S-TEL S3-05» ІМЕІ 1 НОМЕР_15 , ІМЕІ 2 НОМЕР_16 , micro sd на 2 GB, з сім карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , сім карткою мобільного оператора «Фенікс». Далі з`ясовано (Виклик - Набраные) мыслиться номер телефону НОМЕР_17 , (Виклик - Принятые) міститься номер телефону НОМЕР_17 (9) 18/08, (Виклик - Пропущенные) міститься номер телефону НОМЕР_18 . Також, встановлено у вкладці «Контаты» наступні номери телефонів: ОСОБА_13 НОМЕР_19 , ОСОБА_14 НОМЕР_20 , ОСОБА_15 НОМЕР_21 , Любимая НОМЕР_22 , ОСОБА_16 НОМЕР_23 ;
3. Мобільний телефон «NOMI І280», ІМЕІ 1 НОМЕР_24 , ІМЕІ 2  НОМЕР_25 , micro sd на 8 GB, сім картка 1 НОМЕР_26 , сім картка 2 НОМЕР_27 . Далі з`ясовано (Контакты): ОСОБА_21 НОМЕР_28 , ОСОБА_20 НОМЕР_29 , ОСОБА_19 НОМЕР_34, ОСОБА_13 НОМЕР_19 , ОСОБА_18 НОМЕР_33
Постановою слідчого про визнання майна речовими доказами від 21.08.2017 визнано у кримінальному провадженні №22017020000000012 від 18.01.2017 речовими доказами мобільний телефон «S-TELL S3-05», мобільний телефон «NOMI 1280», які поміщені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, згідно квитанції №368 .
Згідно протоколу огляду від 29.08.2017 було оглянуто веб-сторінки сервісу для збереження та публікації відеозаписів в мережі Інтернет «Youtube» за адресами:
1.ІНФОРМАЦІЯ_4
2.ІНФОРМАЦІЯ_5
3.ІНФОРМАЦІЯ_6
4.ІНФОРМАЦІЯ_7
5.ІНФОРМАЦІЯ_8
6.ІНФОРМАЦІЯ_9
7.ІНФОРМАЦІЯ_10
8.ІНФОРМАЦІЯ_11
9.ІНФОРМАЦІЯ_12
10.ІНФОРМАЦІЯ_13
11. ІНФОРМАЦІЯ_14 
12. ІНФОРМАЦІЯ_15 
13. ІНФОРМАЦІЯ_16
Дані ітернет-сторінки містять інформацію з закликами лідерів-терористів ДНР про захоплення територій України та заклики до повалення конституційного ладу України.
Відповіддю на запит начальника штабу № 7288/АТО, від 03.08.2017, встановлено, що інформація щодо переміщення 18.07.2017 військової техніки ЗСУ в районі н.п. Бахмут Донецької області підтверджується.
Згідно відповіді на запит начальника штабу № 7101/АТО, від 03.08.2017, встановлено, що інформація щодо переміщення 18.07.2017 військової техніки ЗСУ в районі АДРЕСА_4 підтверджується.
Згідно відповіді на запит начальника штабу № 7101/АТО, встановлено, що інформація щодо перебування 18.07.17 військової техніки ЗС України поблизу військової частини, яка знаходиться між населеними пунктами Майорськ та Бахмут підтверджується.
Згідно відповіді на запит начальника штабу № 6909/АТО, від 22.07.2017, встановлено, що інформація щодо факту переміщення військової техніки та озброєння сил АТО в районі АДРЕСА_2 06.07.2017 підтверджується
Згідно відповіді на запит тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу № 8916/АТО, встановлено, що інформація по факту перебування військової техніки та озброєння сил АТО в районі м. Костянтинівка 08.07.2017-09.07.2017 можлива.
Згідно відповіді на запит тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу № 6908/АТО, встановлено, що інформація по факту пересування військової техніки сил АТО в районі н.п. Курдюмівка 10.07.2017 можлива.
Згідно відповіді на запит начальника штабу №9301/АТО, від 23.09.2017, встановлено, що інформація що переміщення військової техніки (2-х тягачів із затентованою технікою) сил АТО в районі н.п. Курдюмівка Донецької області підтверджується підтверджується.
Згідно з повідомленням про підозру від 19.08.2017 встановлено, що ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України-сприяння діяльності терористичної організації, 26.09.2017 останній отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного у кримінальному провадженні №22017020000000132.
Згідно протоколу затримання особи у вчиненні злочину від 18.08.2017, вбачається, що ОСОБА_7 затримано в порядку ч.4 ст.208 КПК, на виї`зді з м.Бахмут зі сторони м.Майорськ о 18 год 05 хв 18.08.2017, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, у кримінальному провадженні №22017020000000132. Згідно протоколу у ОСОБА_7 заперечень, доповнень та скарг до протоколу не було.
Протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №22017020000000132 від 18.01.2017, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж за ідентифікаційною ознакою: знеособлений абонентський номер передплачених послуг мобільного зв`язку - НОМЕР_30 , яким користувався ОСОБА_7 . Дану сім картку з зазначеним номером телефону, було вилученого при обшуці транспортного засобу НОМЕР_4 , у ОСОБА_7 .
Згідно відображених розмов у протоколі, встановлено, що ОСОБА_7 в розмовах з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження повідомляє останньому місце перебування військової техніки ЗС України .
Зокрема, 06.07.2017 о 15:09:09 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про переміщення о 14 год. 15 хв. з м. Костянтинівка в напрямку населеного пункту Ясинувата тягача із номерними знаками НОМЕР_3 із завантаженою на ньому гусеничною військовою технікою типу «Град».
09.07.2017 о 17:10:53 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про розташування на території м.Костянтинівка нових військових частин з військовою технікою та порадив детально розвідати за допомогою супутників. Крім того, підтвердив понесення великих втрат 72 бригадою ЗС України та повідомив, що по приїзду на непідконтрольну територію українській владі намалює на карті більш детальну інформацію.
10.07.2017 о 10:39:57 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про переміщення в сторону населеного пункту Курдюмовки тягача із номерними знаками НОМЕР_3 із завантаженою на ньому новою БМП без розпізнавальних знаків.
12.07.2017 о 16:35:34 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про дислокацію військової частини по АДРЕСА_2 . Крім того, доповів, що о 14:30 в сторону населеного пункту Ясинувата проїхали тягачі з двома новими БТР, з розпізнавальними знаками 14-03, 14-04.
18.07.2017 о 18:43:38 у телефонній розмові ОСОБА_7 , використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , доповів вказаній особі про дислокацію на Курдюмовському повороті, що знаходиться по дорозі з населеного пункту Майорська на Артемівськ, двох машин «Урал» із завантаженою на них військовою технікою типу «Град».
Протоколом за результатами проведення оперативно-технічного пошукового заходу «22» за контррозвідувальною справою категорії «перевірка» №267 від 20.09.2017, вбачається, що невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_17 » користувалась мобільним телефоном з абонентським № НОМЕР_31 у період з 29.05.2017 по 15.06.2017 року. Згідно відображених розмов у протоколі, встановлено, що ОСОБА_7 в розмовах з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_17 » спілкується з останнім про місця перебування та переміщення техніки ЗСУ України .
Ухвалою Вінницького міського суду від 17.04.2019 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
Конституцією України, а саме ст. ст. 17, 65 визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Положеннями статті 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, несуть відповідальність згідно з законом.
Однак, в порушення Конституції України, з квітня 2014 року по теперішній час, з метою реалізації злочинного умислу та досягнення зазначених завдань, учасниками терористичної організації «ДНР» здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької та Луганської областей, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.
Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організації є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.
Враховуючи викладене, так звана «Донецьк народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому відповідно до п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.
За поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.04.2014, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.
Через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, 13.04.2014 виконуючий обв`язки Президента України Указом від 14.04.2014 № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.
При цьому, поняття терористичної організації визначено в ст. 1 вищевказаного Закону, відповідно до якого терористична організація - це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого проведено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Організація визначається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу «Про визнання РФ державою-агресором», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано російську федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а так звані «ДНР» і «ЛНР» терористичними організаціями.
Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.
Крім того, визнання Верховною Радою України так званої самопроголошеної організації «ДНР» терористичною, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму» схваленій постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.
Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» до терористичної організації, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування та сприяння, як учасників вказаної терористичної організації.
Також, Конвенцією ООН проти транснаціональної організованої злочинності від 15.11.2000 зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому, відповідно до п. «а» ст. 2 цієї Конвенції - організована злочинна група означає структурно оформлену в групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів, визначених такими відповідно до цієї Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.
Аналіз кримінального законодавства, Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом від 27.01.1977 № ETSN90, Протоколу, що вносить зміни до Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом від 15.05.2003 № ETSN190, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 № 1373 по боротьбі з тероризмом, Конвенція Ради Європи про запобігання тероризму від 16.05.2005, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена, як вид злочинної організації за спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності.
Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.
Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, направлених на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому, злочини терористичної організації відрізняються від інших споріднених злочинів саме фактором цілеспрямованості залякування населення як засобу досягнення поставленої мети.
Враховуючи вищевикладене, вказана організація «ДНР» підпадає під зазначені ознаки терористичної організації, має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , протягом липня 2017 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, сприяв діяльності терористичної організації, поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (в подальшому - ДНР) - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.
ОСОБА_7 упродовж липня 2017 року, періодично перебуваючи на території Донецької області, яке знаходиться на підконтрольній українській владі території, здійснював цілеспрямований збір деталізованих даних військового характеру, зокрема щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції.
В продовження свого злочинного умислу направленого на сприяння злочинній діяльності названої терористичної організації, використовуючи власний мобільний телефон № НОМЕР_1 , як з власної ініціативи, так і на виконання завдань особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, достовірно знаючи про його перебування у складі терористичної організації «ДНР» на непідконтрольній українській владі території м. Горлівки Донецької області та збір ним інформації щодо позицій, дислокації, чисельності, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції, з метою подальшої передачі, в усному порядку систематично передавав зазначену інформацію на мобільний телефон вказаної особи № НОМЕР_2 .
Зазначені протиправні дії  ОСОБА_7 вказують на його умисну активну участь у терористичній організації «ДНР» та веденні її злочинної діяльності проти військових підрозділів Збройних Сил України і інших військових формувань України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції та Операції об`єднаних сил на території Донецької області.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю знайшла своє підтвердження у ході судового провадження та підтверджується дослідженими у ході судового провадження доказами, які є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 258-3 КК України, сприяння діяльності терористичної організації.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, який призвів до загибелі людей та інших тяжких наслідків, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією всього майна належного на праві власності призначене ОСОБА_7 , буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_7 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На переконання суду, мобільний телефон «S-TELL S3-05» та мобільний телефон «NOMI 1280», використовувався обвинуваченим, як засіб вчинення кримінального правопорушення, тому він підлягає спеціальній конфіскації.
Згідно протоколу затримання від 18.08.2017, обвинуваченого ОСОБА_7 затримано 18.08.2017 о 18:05 год. та в подальшому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 19.08.2017 року у справі №127/21682/17.
Однак ухвалою Вінницького міського суду від 18.12.2017 року у справі 127/21682/17, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою скасовано та звільнено з-під варти із зали суду. 
Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати у строк покарання його затримання та тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дня фактичного затримання - 18.08.2017 і по дату звільнення з-під варти в залі суду - 18.12.2017 включно, відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2017. 
При цьому, строк відбування основного покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду. 
Строк відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна - з дня набрання вироком суду законної сили.
Арешти в межах даного кримінального провадження не накладались.
Витрати на залучення експерта - відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України та ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. ст. 50, 65, ст. 258-3 КК України, суд-

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві власності.
Початок строку відбування основного покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку.
Строк відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна рахувати з дня набрання вироком суду законної сили.
Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання період його затримання та тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дня фактичного затримання - 18.08.2017 і по дату звільнення з-під варти в залі суду - 18.12.2017 включно.
На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати на користь держави речові докази, які відповідно до квитанції № 368 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, а саме: мобільний телефон «S-TELL S3-05» та мобільний телефон «NOMI 1280».
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження у разі відсутності апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Копію вироку, яка підлягає врученню  ОСОБА_7 , вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: