Справа № 489/29/26 
Провадження № 2/489/169/26

РІШЕННЯ
Іменем України

07 квітня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченка Г.С., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Універсальна товарна біржа «Віконт-Т», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
встановив:
У січні 2026 позивач, через свого представника адвоката Трушнікова М.М., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири від 26.01.1998, укладений між ОСОБА_4 та відповідачами на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т».
В обґрунтування позовних вимог вказала, що ОСОБА_1 для оформлення та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до приватного нотаріуса Тарнопольскої Р.Г. 
Спадковим майном є квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
У постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від зо липня 2025 року вказано: «Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, необхідно увернутись до суду для визнання договору №1024, виданого Універсальною товарною біржею «Віконт-Т» 26 січня 1998 року та зареєстрованого в КП ММБТІ 27.01.1998 року за реєстром №16192 дійсним та надати копію цього рішення суду.» 26.01.1998 року на Універсальної товарної біржі «Віконт-Т» між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (діяла за згодою матері - ОСОБА_3 , на підставі «Виписки з ріщення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів» за №1 від 23.01.98 року) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
Даний договір відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований Універсальною товарною біржою «Віконт-Т» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1024 від 26.01.1998 року. 27.01.1998 року ММБТІ вчинено реєстраційний напис на Договорі №1024 від 26.01.1998 року, де вказано, що зазначена у цьому документі квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована в ММ БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_4 та записано в реєстрову книгу №91 за реєстровим №16192.
На теперішній час позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права та в подальшому розпорядитися майном, однак нотаріальне посвідчення договору неможливо в зв`язку зі смертю сторони договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 07.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не подали. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресами останнього відомого місця реєстрації відповідачів та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади.
На адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 , просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Таким чином, суд вважає за можливим у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України постановити рішення за наслідками підготовчого розгляду справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 для оформлення та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до приватного нотаріуса Тарнопольскої Р.Г. 
Спадковим майном є квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
У постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від зо липня 2025 року вказано: «Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, необхідно увернутись до суду для визнання договору №1024, виданого Універсальною товарнощ біржою «Віконт-Т» 26 січня 1998 року та зареєстрованого в КП ММБТІ 27.01.1998 року за реєстром №16192 дійсним та надати копію цього рішення суду.» 26.01.1998 року на Універсальної товарної біржі «Віконт-Т» між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (діяла за згодою матері - ОСОБА_3 , на підставі «Виписки з ріщення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів» за №1 від 23.01.98 року) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
Даний договір відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований Універсальною товарною біржою «Віконт-Т» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1024 від 26.01.1998 року. 27.01.1998 року ММБТІ вчинено реєстраційний напис на Договорі №1024 від 26.01.1998 року, де вказано, що зазначена у цьому документі квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована в ММ БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_4 та записано в реєстрову книгу №91 за реєстровим №16192.
На теперішній час позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права та в подальшому розпорядитися майном, однак нотаріальне посвідчення договору неможливо в зв`язку зі смертю сторони договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 28.09.2000, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Універсальна товарна біржа «Віконт-Т», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 26.01.1998 на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.01.1998 за реєстровим №16192, відповідно до якого ОСОБА_2 , яка діяла зі згоди матері - ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: квартира АДРЕСА_2 ;
відповідачі:  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . 
відповідачі:  ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 . 
третя особа третя особа: Універсальна товарна біржа «Віконт-Т», місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Центральний, 152 ЄДРПОУ 23620604.
Повний текст судового рішення складено 07.04.2026.

Суддя Г.С.Костюченко