Справа № 944/2908/23 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/1402/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 березня 2026 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Хоцяновича О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності, 
встановив:
У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , та визнання за нею ( ОСОБА_2 ) права власності на цю 1/4 частку квартири.
Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 17.03.1994 року, виданого Яворівським ДГХП «Сірка», первинно співвласниками квартири АДРЕСА_1 були: вона ( ОСОБА_2 ), її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її колишній чоловік ОСОБА_6 , шлюб з яким розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28.11.2016 року з поділом спільного майна подружжя. 
Після розірвання шлюбу в квартирі залишився проживати ОСОБА_6 , а пізніше, з відповідачкою ОСОБА_3 , яка після його смерті, згідно із заповітом, успадкувала належну йому 1/4 частку квартиру.
Отже, починаючи з 12.12.2021 року, спірна квартира перебуває у фактичному одноосібному користуванні відповідачки, а позивачка і треті особи, як співвласники квартири, яким разом належить 3/4 квартири, не мають доступу до свого майна, оскільки відповідачка перешкоджає цьому.
Позивачка вважає, що наявні визначені статтею 365 ЦК України підстави для припинення права відповідачки на частку у спірній квартирі з виплатою грошової компенсації вартості належної їй частки, оскільки спільне володіння та користування квартирою є неможливим.
Провадження в даній справі відкрито 10.05.2023 року. 
Ухвалою від 15.08.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
24.01.2025 року позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила замінити первісного відповідача в даній справі – ОСОБА_3 на належного відповідача – ОСОБА_1 , у зв`язку з тим що відповідачка 04.09.2024 року подарувала належну їй частку в квартирі своїй дочці ОСОБА_1 , а отже, остання стала новим власником спірної частки.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року у задоволенні клопотання про заміну первісного відповідача на належного відповідача – відмовлено. 
Іншою ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року суд з власної ініціативи залучив ОСОБА_1 до участі у справі як правонаступника відповідачки ОСОБА_3 .
До такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що на стадії судового розгляду справи відповідачка ОСОБА_3 відчужила свою частку квартири ОСОБА_1 , а отже, остання стала новим власником спірної частки квартири, справа перебуває на розгляді з 05.05.2023 року, на стадії судового розгляду, процесуальне правонаступництво допустиме на будь-якій стадії, також до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника, відбувається продовження розгляду, що відповідатиме інтересам сторін.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , просила її скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказує, що вона набула право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 04.09.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Гуцал Л.І., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зазначає, що згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Звертає увагу, що процесуальне правонаступництво – це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правонаступника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Відтак, вважає, що висновок суду першої інстанції про залучення її ( ОСОБА_1 ) до участі у даній справі, як правонаступника  ОСОБА_3 , зроблений з порушенням норм процесуального права.
В судове засідання апеляційного суду учасники справи повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.02.2026 року, є дата складення повного судового рішення – 06.03.2026 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальне правонаступництво – це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв’язку з вибуттям із процесу суб’єкта спірного правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов’язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку з цим, для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи – правонаступника.
Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним.
В свою чергу, матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми статті 55 ЦПК України, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). 
За обставинами даної справи, ОСОБА_1 набула права власності на частку у спільній частковій власності на квартиру на підставі договору дарування, тобто, в процесі розгляду даної справи стала новим власником спірної частки квартири та, відповідно, співвласником квартири, разом із позивачкою та третіми особами, а відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному матеріальному правовідношенні відбулася заміна його сторони на правонаступника, оскільки законом визначені однакові для всіх співвласників права та обов`язки щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном, а стаття 365 ЦК України – містить обов`язкові умови для припинення частки співвласника у спільній частковій власності.
Такі висновки суду апелянтом не спростовані, суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які регулюють вирішення даного питання, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 06 березня 2026 року.

Головуючий        С.М. Бойко

Судді:         С.М. Копняк

А.В. Ніткевич