КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/5648/21 Головуючий у І інстанції Усатова І.А..
Провадження №22-ц/824/1483/2026  Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.
за участі секретаря Кононової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - адвоката Арсемікової Інни Василівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 у якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 87.1/AK-00006.08.2 від 15 травня 2008 року, в розмірі 547 573,01 грн звернути стягнення на предмет застави: автотранспортний засіб: марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , шляхом продажу зазначеного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження».
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», найменування якого з 17 червня 2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 87.1/АК-00006.08.2.
Згідно із п. 1.1. Кредитного договору Банк відкрив невідновлювальну кредитну лінію ОСОБА_2 на загальну суму 21000,00 доларів США та відповідно до п. 1.2. зобов`язався надати позичальнику кошти на купівлю автомобіля.
Відповідно до п. 1.1. позичальник зобов`язувався повернути отриманий кредит не пізніше 15 травня 2011 року.
Згідно із п. 3.1.1. Кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язалась щомісячно до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 583 долари США 33 центи.
Відповідно до п. 1.5.1 щомісячна плата за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування встановлюється в розмірі 0,2500% від суми виданого кредиту.
Згідно з п. 1.5. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом була встановлена в розмірі 7,70% (сім цілих сім десятих) процента річних.
21 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до кредитного договору, відповідно п. 1.5 цієї угоди процентна ставка за кредитами встановлюється у розмірі 9,7 (дев`ять цілих сім десятих) процентів річних.
З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань Боржником за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір застави транспортного засобу № 87.1/АК-00006.08.2-3 від 15 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пинзеник O.M.
Вказує, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором відповідно до п. 1.1 Договору застави ОСОБА_2 було передано в заставу Банку автомобіль: марки MAZDA 3, 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , колір фіолетовий, тип ТЗ легковий седан.
Таким чином, Банк виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору.
Водночас, всупереч положенням Цивільного кодексу України, умовам Кредитного договору, ОСОБА_2 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 87.1/АК- 00006.08.2.
Зазначає, що станом на 30 листопада 2012 року в порушення умов Кредитного договору сума заборгованості за кредитом складала 296 553,76 доларів США та 171 464,67 гривень.
26 грудня 2012 року АТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 .
13 серпня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/154/13-ц ухвалено рішення, яким позовні вимоги Банку задоволено частково. 22 квітня 2015 року Апеляційним судом Київської області у справі № 369/154/13-ц винесено рішення, яким рішення Києво-Святошинського суду Київської області змінено та ухвалено нове в частині стягнення пені.
23 квітня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/8725/18 за позовом ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченка Андрія Миколайовича до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, задоволено частково.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 87.1/АК- 00006.08.2 від 15.05.2008 року, в розмірі 547573,01 грн (п`ятсот сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят три гривні та одна копійка), яка складається з 421 561,07 грн суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 31.03.2016 по 31.03.2017 рік; 54 441,43 грн суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 31.03.2016 по 31.03.2017 рік; 54 441,43 грн суми 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017 рік; 7 696,91 грн суми 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017 рік; 1378,43 грн суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017 рік; 8053,74 грн суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017, звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на предмет застави: автотранспортний засіб: марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на праві власності шляхом продажу зазначеного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження».
Посилається, що 22 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 87.1/АК-00006.08.2 від 15 травня 2008 року.
Тому починаючи з 22 травня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором у Кредитному договорі № 87.1/АК- 00006.08.2. від 15 травня 2008 року укладеному з ОСОБА_2 , відтак, ТОВ «Вердикт Капітал» наділене правом на звернення до суду із цим позовом.
Крім того, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2019 року у справі № 369/154/13-ц, замінено вибулого стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» щодо примусового виконання рішення у справі № 369/154/13-ц за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 87.1/АК-00006.08.2. від 15 травня 2008 року.
Окрім цього, внаслідок відступлення права вимоги, ТОВ «Вердикт Капітал» стало відомо про те, що: (1) 19 травня 2008 року на підставі Договору застави транспортного засобу № 87.1/АК- MAZDA модель 00006.08.2-3 відомості про обтяження рухомого майна: автомобіля марки 3 рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна; (2) 29 квітня 2013 року було здійснено зміну відомостей щодо заставного майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, термін дії обтяження до 29 квітня 2018 року; (3) 20 квітня 2018 року було здійснено зміну відомостей щодо заставного майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, термін дії обтяження до 20 квітня 2023 року.
Під час розгляду справи № 369/8725/18 у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначала, що у зв`язку з тим, що відомості про автомобіль були внесені Державного реєстру обтяжень рухомого майна 16 квітня 2016 року зазначений автомобіль було затримано для доставлення на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 14-А.
Затримання було здійснено інспектором роти № 9 батальйону № 1 УПП у м. Києві лейтенантом міліції Дочуком Г.В.
Як зазначено у відзиві ОСОБА_2 , вона намагалася знайти свій автомобіль, проте станом на дату розгляду справи № 369/8725/18 місце його перебування їй невідоме.
19 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» отримало від ОСОБА_1 вимогу про припинення приватного обтяження, зі змісту якої вбачається, що 15 грудня 2016 року згідно з договором купівлі-продажу № 8045/2016/244214 автомобіль марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , був зареєстрований (перереєстрований) за іншою особою (за новим власником), а саме за ОСОБА_1 . Після перереєстрації заставного автомобіля, йому присвоєно новий реєстраційний номер - AA2472PH.
Стверджує, що перереєстрація предмету застави (у вигляді автомобіля марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 ) за новим власником здійснена у період коли застава транспортного засобу була зареєстрована й автомобіль відчужувався у періоди, коли знаходився під обтяженням, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено, відповідно новий власник ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем.
Тому позивач просив суд позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити постанову, якою в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 87.1/АК-00006.08.2 від 15 травня 2008 року, в розмірі 547 573, 01 грн, звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на предмет застави: автотранспортний засіб марки MAZDA модель 3 рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , шляхом продажу зазначеного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати.
Зокрема, в доводах апеляційної скарги вказує на обставини справи, згідно із якими 28 серпня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/154/13-ц видано виконавчі листи на виконання рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором.
5 грудня 2014 року Головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Данилишиним Петром Богдановичем (нині не діє), відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5. 
28 травня 2015 року для забезпечення виконання судового рішення за заявою стягувача, звернуто стягнення та оголошено в розшук майно боржника. Згідно відповіді УДАІ ГУ МВС України в м. Києві ВРЕР № 9 боржнику належить автомобіль марки MAZDA модель 3 рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , який державним виконавцем не розшукано. 28 травня 2015 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» (розшук боржника, транспортних засобів або розшук дитини) виконавче провадження № НОМЕР_5 - зупинено до розгляду справи по суті. 
30 травня 2016 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку) виконавчий документ повернуто стягувачеві. 
2 грудня 2016 року АТ «Родовід Банк» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 травня 2016 року. 
2 березня 2017 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/11653/16-ц визнано дії Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Данилишина Петра Богдановича щодо винесення постанови по виконавчому провадженню № НОМЕР_5 від 30.05.2016 року про повернення виконавчого листа № 369/154/13-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 28.08.2014 року, стягувачеві, - неправомірними. Скасовано постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Данилишина Петра Богдановича від 30.05.2016 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_5 про повернення виконавчого листа № 369/154/13-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 28.08.2014 року, стягувачеві. 
7 червня 2017 року АТ «Родовід Банк» було направлено заяву про відновлення виконавчого провадження до Києво-Святошинського районного відділу ДВС на підставі ухвали суду, якою була скасована постанова про повернення виконавчого листа стягувачу. 
Згідно запиту про надання інформації від 20 листопада 2017 року АТ «Родовід Банк» не надходило жодних документів по справі, відсутні відомості щодо відновлення виконавчого провадження, не відомо про хід виконавчих дій. 
Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № НОМЕР_5 - не відновлено. 
26 березня 2018 року АТ «Родовід Банк» повторно направлено запит начальнику Києво-Святошинського районного відділу ДВС щодо надання інформації за виконавчим проводженням № НОМЕР_5. Однак жодних відомостей ані на запит від 7 червня 2017 року, ані на повторний запит від 26 березня 2018 року, АТ «Родовід Банк» не надавалось. 
ТОВ «Вердикт Капітал» з 22 травня 2019 року є новим кредитором у кредитному договорі № 87.1/АК-00006.08.2 від 15 травня 2008 року, укладеному з ОСОБА_2 , відтак наділене правом на звернення до суду з даним позовом.
Внаслідок відступлення права вимоги, ТОВ «Вердикт Капітал» стало відомо про те, що 19 травня 2008 року на підставі Договору застави транспортного засобу № 87.1/ АК-00006.08.2-3 відомості про обтяження рухомого майна: автомобіля марки MAZDA модель 3 рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 29 квітня 2013 року було здійснено зміну відомостей щодо заставного майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, термін дії обтяження - до 29 квітня 2018 року. 20 квітня 2018 року було здійснено зміну відомостей щодо заставного майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, термін дії обтяження - до 20 квітня 2023 року. Тобто на час придбання предмету застави застава існувала та була зареєстрована у належному законом порядку.
Поряд із цим, 15 грудня 2016 року згідно з договором купівлі-продажу № 8045/2016/244214 автомобіль марки MAZDA модель 3 рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 був зареєстрований (перереєстрований) за іншою особою (за новим власником), а саме за ОСОБА_1 (Відповідач). Після перереєстрації заставного автомобіля, йому присвоєно новий реєстраційний номер - НОМЕР_3 . 
Апелянт звертає увагу, що перереєстрація предмету застави (у вигляді автомобіля марки MAZDA модель 3 рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 ) за новим власником здійснена у період коли застава транспортного засобу була належним чином зареєстрована й автомобіль відчужувався у періоди, коли знаходився під обтяженням, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено, відповідно новий власник ОСОБА_1 (Відповідач) не є добросовісним набувачем.
Зазначає, що суду першої інстанції були надані докази на підтвердження зазначених обставин, однак суд не дав їм належної оцінки.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшло.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.
Так, позивач ТОВ «Вердикт Капітал» та представник позивача - Арсемікова І.В. повідомлені про судове засідання, призначене 11.03.2026 року шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету учасника справи в системі «Електронний суд», що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с. 170, 171).
Судове повістка, направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 повернулась до суду апеляційної інстанції без вручення адресату із відміткою Укрпошти про причини невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».
З огляду на вказане, керуючись п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам законодавства відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», найменування якого з 17 червня 2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 87.1/АК-00006.08.2.
Згідно із п. 1.1. Кредитного договору Банк відкрив невідновлювальну кредитну лінію ОСОБА_2 на загальну суму 21000,00 доларів США та відповідно до п. 1.2. зобов`язався надати Позичальнику кошти на купівлю автомобіля.
Відповідно до п. 1.1. Позичальник зобов`язувався повернути отриманий кредит не пізніше 15 травня 2011 року.
21 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до кредитного договору, відповідно п. 1.5 цієї угоди процентна ставка за кредитами встановлюється у розмірі 9,7 (дев`ять цілих сім десятих) процентів річних.
З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань Боржником за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір застави транспортного засобу № 87.1/АК-00006.08.2-3 від 15 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пинзеник O.M.
У якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором відповідно до п. 1.1 Договору застави ОСОБА_2 було передано в заставу Банку автомобіль: марки MAZDA 3, 2008 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , колір фіолетовий, тип ТЗ легковий седан.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 серпня 2013 року у справі № 369/154/13-ц ухвалено рішення яким позовні вимоги Банку задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 15 800,64 доларів США заборгованості по кредиту, 2 233,89 доларів США заборгованості за процентами, 10 792,17 грн. заборгованості плати за обслуговування кредиту, 838,32 грн. 3% річних, 991,88 грн. інфляційних втрат від сум простроченої плати по кредиту та 1 568 грн судового збору.
22 квітня 2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області у справі № 369/154/13-ц рішення Києво-Святошинського суду Київської області змінено та ухвалено нове в частині стягнення пені.
23 квітня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/8725/18 за позовом ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченка Андрія Миколайовича до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, задоволено частково.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 87.1/АК- 00006.08.2 від 15.05.2008, в розмірі 547573,01 грн. (п`ятсот сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят три гривні та одна копійка), яка складається з 421 561,07 грн. суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 31.03.2016 по 31.03.2017 рік; 54 441,43 грн. суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 31.03.2016 по 31.03.2017 рік; 54 441,43 грн. суми 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017 рік; 7 696,91 грн. суми 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017 рік; 1378,43 грн. суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017 рік; 8053,74 грн. суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 28.12.2012 по 31.03.2017, звернуто стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на предмет застави: автотранспортний засіб: марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на праві власності шляхом продажу зазначеного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження».
22 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 87.1/АК-00006.08.2 від 15 травня 2008 року.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2019 року у справі № 369/154/13-ц, замінено вибулого стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» щодо примусового виконання рішення у справі № 369/154/13-ц за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 87.1/АК-00006.08.2. від 15 травня 2008 року.
19 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» отримало від ОСОБА_1 вимогу про припинення приватного обтяження, зі змісту якої вбачається, що 15 грудня 2016 року згідно з договором купівлі-продажу № 8045/2016/244214 автомобіль марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , був зареєстрований (перереєстрований) за іншою особою (за новим власником), а саме за ОСОБА_1 . Після перереєстрації заставного автомобіля, йому присвоєно новий реєстраційний номер - AA2472PH.
Станом на час розгляду справи власником автомобіля марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, № кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_4 , є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вона є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати про наявність Договору застави від 15.05.2008 року.
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За частиною 1 статті 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Частиною 2 статті 590 ЦК України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (ст. 3).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 20 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.
За ст. 28 Закону України «Про заставу», передбачено, що застава припиняється, у тому числі, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання, у разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно.
За ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
За ст. 28 Закону України «Про заставу», передбачено, що застава припиняється, у тому числі, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання, у разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно.
Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Згідно приписів статей 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Обтяження поділяються на публічні та приватні, які можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Стаття 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає, що держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.
Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначається реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.
Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.
Виходячи з аналізу наведених вище норм права, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. В іншому випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2025 року у справі № 761/14139/24 (провадження № 61-10677св25), від 25 лютого 2026 року у справі № 757/33682/23 (провадження № 61-16193св24), а також у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19), на які міститься посилання у касаційній скарзі.
Отже, перш ніж набути у власність обтяжену заставою рухому річ, набувач має можливість довідатися про наявність такого обтяження з публічного реєстру. Добросовісна особа, яка придбає рухому річ у власність, вправі покладатися на відомості про обтяження. Такий висновок цілком узгоджується із метою запровадження державної реєстрації обтяжень рухомого майна. У протилежному випадку функціонування державних реєстрів взагалі втрачає жодний сенс. За відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про зареєстровані обтяження особа, яка добросовісно покладалась на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких обтяжень, набуває право на таке рухоме майно вільним від незареєстрованих обтяжень (постанова Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 408/1490/20, провадження № 61-14631св21).
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши, що на час набуття ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб марки MAZDA, модель 3, рік випуску 2008, колір фіолетовий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: 15 грудня 2016 року, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна. 
Колегія суддів також зазначає, що позивачем у даній справі не доведено, що набувач спірного майна ОСОБА_1 не є добросовісним, такі обставини судом не встановлено, за правилами статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» набувач вважається таким, який набув на нього право власності.
Доводи апеляційної скарги про те, що перереєстрація предмету застави за новим власником здійснена у період, коли застава транспортного засобу була зареєстрована й автомобіль відчужувався у періоди, коли знаходився під обтяженням, належними доказами не підтверджені.
Так, згідно наданого позивачем витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 20.04.2018 року (а.с. 60), реєстрація приватного обтяження «застава рухомого майна» на підставі договору застави транспортного засобу 87.1/АК-00006.08.2-3, 15.05.2008, об`єкт обтяження: автомобіль легковий Mazda 3, 2008 р.в., номер об'єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; обтяжувач: ПАТ «Родовід Банк»; боржник: ОСОБА_2 , зареєстровано 20.04.2018 року.
Поряд із цим, згідно даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна, після реєстрації обтяження 15.05.208 року, застава вказаного транспортного засобу на підставі заяви заставодержателя ПАТ «Родовід Банк`за №45 від 30.11.2016 року рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса гупало Е.М. була припинена 01.12.2016 року (а.с. 103-104)
Таким чином, станом на час відчуження спірного автомобіля, а саме 15 грудня 2016 року, запис у реєстрі про приватне обтяження (застава рухомого майна) не був чинним, оскільки на підставі заяви заставодержателя ПАТ «Родовід Банк» була проведена реєстрація припинення обтяження, а ТОВ «Вердикт капітал» не надало доказів того, що запис про приватне обтяження (застава рухомого майна) на підставі договору застави автомобіля від № 87.1/АК-00006.08.2-3 від 15.05.2008 року на час відчуження автомобіля був чинним.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - адвоката Арсемікової Інни Василівни залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений 08 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді : С.А. Голуб

К.П. Приходько