ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15974/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року (головуючий суддя Савченко А.В.) 
в адміністративній справі за позовом Представництва «УАБ «НАФТАЛІТА», діючого від імені, за дорученням та в інтересах Закритого акціонерного товариства «Нафталіта» (вул.Казімєро Ладігос, буд.1-91, м.Вільнюс, Литовська Республіка, код компанії 304184789) до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового-повідомлення рішення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач, 19 червня 2024 року вернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеним позовом, просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 27.02.2024 р. №00/91800407 винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, яким у відношенні до «ПРЕДСТАВНИЦТВО «УАБ «НАФТАЛІТА» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 45 528, 60 гривень за платежем: податок на додану вартість.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що прийняте всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та підлягає скасуванню, оскільки акт перевірки містить хибні висновки про допущення представництвом вимог податкового законодавства. Посилається на відсутність порушень строків реєстрації розрахунків коригування, оскільки «ПРЕДСТАВНИЦТВО «УАБ «НАФТАЛІТА» їх зареєструвало в день отримання. Тому вважає протиправним застосування штрафу за розрахунок коригування №177 від 13.01.2023 та розрахунок коригування № 60 від 09.02.2023 (44160 грн. + 1324,60 грн = 45484,60 грн).
01 травня 2025 року від позивача надійшла заява, в якій просить вважати позивачем: 
ЗАТ «НАФТАЛІТА» (UAB «NAFTALITA») податковий номер: 880016293 адреса місцезнаходження: Литовська Республіка, м. Вільнюс, вул. Казімєро Ладігос, буд. 1-91 в інтересах якого діє (представляє) «ПРЕДСТАВНИЦТВО «УАБ «НАФТАЛІТА».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 р. позов – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 27.02.2024 р. № 00/91800407 винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у частині суми штрафних санкцій у розмірі 45 484,60 грн.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Закритого акціонерного товариства «Нафталіта» (вул.Казімєро Ладігос, буд.1-91, м.Вільнюс, Литовська Республіка, код компанії 304184789) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення строків реєстрації розрахунків коригування (застосування штрафу за розрахунок коригування № 177 від 13.01.2023 та розрахунок коригування № 60 від 09.02.2023 (44160 грн. + 1324,60 грн = 45484,60 грн). Вказує, що "ПРЕДСТАВНИЦТВО "УАБ "НАФТАЛІТА" не зареєстровано ні як юридична особа, ні як відокремлений підрозділ юридичної особи зі статусом юридичної особи. Згідно Довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру від 10.04.2023 №2304620200025 "ПРЕДСТАВНИЦТВО "УАБ "НАФТАЛІТА" узято на облік у контролюючих органах. З огляду на викладене, "ПРЕДСТАВНИЦТВО "УАБ "НАФТАЛІТА", яке звернулося до суду з цим позовом, не є юридичною особою, а відтак не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності (право- і дієздатності), що, у свою чергу, позбавляє його права на звернення до суду з позовною заявою. Таким чином, відсутність у "ПРЕДСТАВНИЦТВА "УАБ "НАФТАЛІТА" статусу юридичної особи, у зв`язку з чим не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності (право- і дієздатності), а відтак позбавлене права на звернення до суду з позовною заявою. Відсутність адміністративної процесуальної дієздатності у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України має наслідком залишення позову без розгляду.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, провело камеральну перевірку позивача, за результатами якої складений акт про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.01.2024 №3108/04-36-04-07/26561960.
За висновками акта перевірки під час перевірки встановлено, що позивач порушив терміни подачі на реєстрацію розрахунків коригування:
- № 13 від 14.07.2023 зареєстрована 09.08.2023, граничний строк реєстрації 05.08.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 4, сума ПДВ 2189,88, обсяг постачання без ПДВ 10949,40;
- № 177 від 13.01.2023 зареєстрована 07.02.2023, граничний строк реєстрації 31.01.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 7, сума ПДВ - 441600, обсяг постачання без ПДВ -2208000,00;
- № 60 від 09.02.2023 зареєстрована 31.07.2023, граничний строк реєстрації 05.03.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 148, сума ПДВ -8832, обсяг постачання без ПДВ -44160,00.
На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 27.02.2024 р. №00/91800407, яким нараховане грошове зобов`язання у вигляді штрафних санкцій в розмірі 45528,60 грн.
Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 27.02.2024 р. № 00/91800407 яким відносно «ПРЕДСТАВНИЦТВО «УАБ «НАФТАЛІТА» застосовано штраф у сумі 45 528, 60 гривень за платежем: податок на додану вартість.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За приписами п.201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
При цьому, згідно з абзацом 4 цього ж пункту 201.10 статті 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у постанові від 26 лютого 2025 року (справа №200/4768/23) Верховний Суд аналізував питання щодо темпоральних меж застосування зменшених штрафних санкцій, встановлених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Перед судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів постало питання: 
чи можуть зменшені розміри штрафних санкцій, визначені пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовуватися до правопорушень, що були вчинені до набрання чинності вказаною нормою, але податкове повідомлення-рішення прийняте вже після її вступу в дію?
У вказаній постанові Верховний Суд дійшов таких висновків.
До набрання чинності Законом № 2876-ІX процедурні вимоги щодо строків реєстрації податкових накладних визначалися приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України.
Зазначена правова норма була повністю процитована у попередньому розділі цієї постанови. Коротко нагадаємо, що для податкових накладних (розрахунків коригування), складених із 1 по 15 календарний день місяця, граничним строком реєстрації є останній день цього ж місяця, а для накладних, складених із 16 по останній день місяця, - 15 число наступного місяця. 
Для зведених податкових накладних і розрахунків коригування граничний строк реєстрації становить 20 календарних днів, відлік яких ведуть від останнього календарного дня місяця складання. 
Якщо розрахунок коригування складено постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка передбачає зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, то його потрібно зареєструвати протягом 15 календарних днів із дати отримання такого розрахунку покупцем.
При недотриманні таких строків пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України (також уже процитований у попередньому розділі) встановлює поступове зростання штрафної ставки - від 10 відсотків (за прострочення до 15 днів) до 50 відсотків (за прострочення понад 365 днів) суми податку на додану вартість, зазначеної в протермінованих податкових накладних або розрахунках коригування.
Таким чином, положення пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України перебувають у нерозривній єдності. 
Такого роду підхід обумовлюється формально-юридичною логікою: 
приписи пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України мають взаємно відсильні норми одна на одну.
Іншими словами, якщо платник податків перевищує строк реєстрації, установлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України, настає передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність у вигляді штрафу залежно від тривалості прострочення.
Закон № 2876-IX тимчасово, на період воєнного стану, передбачив інший порядок регулювання строків реєстрації податкових накладних та окрему, зменшену, відповідальність за їх несвоєчасну реєстрацію, доповнивши підрозділ 2 розділу XX ПК України пунктами 89 та 90.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відповідальність за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за процедурними строками, передбаченими пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, визначається приписами пункту 90 цього підрозділу.
Зазначеною нормою передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів".
Аналізуючи зазначені положення, Судова палата Верховного Суду у справі №200/4768/23 дійшла висновку, що механіка правового регулювання, яка передбачена у пунктах 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України перебуває у нерозривній єдності. 
Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. 
Понад те, пункт 90 передбачає окремий склад податкового правопорушення, оскільки фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у пункті 89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам пунктом 201.10 статті 201 ПК України.
Щодо темпорального аспекту дії норм пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а також положень пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, Верховний Суд у справі №200/4768/23 зазначив таке.
Закон № 2876-ІX не визначає прямо, що його приписи поширюють свою дію на відносини, які виникли до набрання ним чинності. Немає застережень у Законі № 2876-ІX, що його положення скасовують чи призупиняють дію положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу на період всього воєнного часу.
Отже, юридичну дію порівнюваних положень ПК України за темпоральним критерієм можна поділити на такі періоди:
Перший період - до воєнного стану, а також період воєнного стану до 08 лютого 2023 року (до набрання чинності Закону № 2876-ІX).
Другий період - з 08 лютого 2023 року (після набрання чинності Законом № 2876-ІX) та до закінчення шести місяців після припинення/скасування воєнного стану;
Третій період - після шести місяців після припинення/скасування воєнного стану.
Із зазначених положень податкового законодавства слідує, що у наступних періодах застосуванню підлягають наступні приписи податкового законодавства, в частині процедурного регулювання реєстрації податкових накладних та відповідальності за порушення граничних строків реєстрації таких податкових накладних:
У першому періоді - пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу.
У другому періоді - пункти 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
У третьому періоді - пункт 201.10 статті 201 ПК України та пункт 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу.
Щодо питання чи можуть мати приписи пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України зворотну дію у часі, Верховний Суд вказує, що згідно з положеннями частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи".
Тобто, норми Конституції України встановлюють, що нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. 
При цьому встановлюється два загальні виключення (випадки коли нормативні приписи мають зворотну дію у часі):
- коли нові правила пом`якшують відповідальність особи;
- коли нові правила скасовують відповідальність особи.
Водночас у цьому конкретному випадку мова йде про співставлення приписів: пункту 201.10 статті 201 ПК України і пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу та пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Про зворотну дію в часі приписів пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України можна було б говорити тільки в наступних випадках:
- якщо б це нормативне положення (пункт 90) мало відношення до пункту 201.10 статті 201 ПК України (тобто, якщо б новий припис податкового законодавства санкційного характеру прямо визначав, що він пом`якшує відповідальність за недотримання строків, які закріплені у пункті 201.10 статті 201 ПК України);
- якщо б нові положення податкового законодавства вносили зміни до пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу, при цьому не змінюючи процедурні положення виконання податкового обов`язку з реєстрації податкових накладних (в частині граничних строків);
- якщо б нові положення податкового законодавства прямо передбачали, що їх дія поширюється на відносини, що виникли до моменту набрання ними чинності.
У випадку, що розглядається, вищезазначені умови відсутні.
Правовий механізм аналізованих норм права вказує на те, що пункт 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначає відповідальність за недотримання процедурних положень пункту 89 цього підрозділу, тоді як пункт 120-1.1 ст. 120-1 цього Кодексу визначає відповідальність за порушення процедурних вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України. Санкційні норми, що діяли "до" та "після" набрання чинності Законом № 2876-ІX передбачають відповідальність за нетотожні склади податкових правопорушень.
Отже, положення пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України формують комплексний правовий механізм, який не поширює свою дію на відносини, що мали місце до набрання ними чинності.
Зворотна дія у часі положень пункту 89 розділу не є можливою.
Іншими словами, пункт 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України установлює нові (подовжені) строки реєстрації податкових накладних під час воєнного стану та 6 місяців після. Пункт 90 цього підрозділу визначає відповідальність (штрафи) саме за порушення цих нових строків реєстрації (тобто за склад податкового правопорушення, відмінний від «довоєнних» строків пункту 201.10 статті 201 ПК України). 
З огляду на це можна дійти висновки, що ці норми - пунктів 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України не замінюють «автоматично» старі положення (пункту 201.10 статті 201 і пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу), а створюють окремий правовий механізм саме для «воєнного» періоду, не маючи зворотної сили щодо подій, які відбулися до набрання чинності Законом № 2876-ІХ.
Верховний Суд у справі №200/4768/23 також наголосив, що пункт 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачає застосування розміру штрафних (фінансових) санкцій, передбаченого законом, чинним на день прийняття рішення щодо їх застосування.
Водночас у спірному випадку йдеться про різний склад податкового правопорушення, а не про однакові правопорушення з різними розмірами штрафів. Закон № 2876-ІХ не вносив змін до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, у зв`язку з чим розміри штрафів замінюються на нові.
Отже, пункт 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України сам по собі не змінює темпоральних меж дії нових норм, а лише вказує на те, що у разі, коли штраф визначається за тим самим порушенням, але на момент ухвалення рішення змінився його розмір у межах однієї й тієї ж правової норми, слід брати до уваги новий (зменшений) розмір. У випадку ж із пунктами 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України йдеться про інше правопорушення (порушення нових «воєнних» строків реєстрації), тож вони не можуть поширюватися відповідальність, що передбачена іншими нормами.
Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, враховуючи наведену практику Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пункт 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не вказує на обов`язок контролюючого органу під час розрахунку штрафних санкцій за вчинене позивачем порушення застосовувати розміри, що визначені пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу.
Матеріалами справи підтверджується, що за висновками акта перевірки позивач порушив терміни подачі на реєстрацію розрахунків коригування:
- № 13 від 14.07.2023 зареєстрований 09.08.2023, граничний строк реєстрації 05.08.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 4, сума ПДВ 2189,88, обсяг постачання без ПДВ 10949,40;
- № 177 від 13.01.2023 зареєстрований 07.02.2023, граничний строк реєстрації 31.01.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 7, сума ПДВ - 441600, обсяг постачання без ПДВ -2208000,00;
- № 60 від 09.02.2023 зареєстрований 31.07.2023, граничний строк реєстрації 05.03.2023, кількість календарних днів порушення граничного терміну реєстрації накладної/розрахунку коригування 148, сума ПДВ -8832, обсяг постачання без ПДВ -44160,00.
На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 27.02.2024 р. №00/91800407, яким нараховане грошове зобов`язання у вигляді штрафних санкцій в загальному розмірі 45528,60 грн. (сума штрафних санкцій за розрахунок коригування - № 13 від 14.07.2023 – 43,8 грн; № 177 від 13.01.2023 – 44160 грн.; № 60 від 09.02.2023 – 1324,60 грн.
Розрахунок коригування №177 від 13.01.2023 отриманий позивачем від ТОВ «ТД Народна якість» 07.02.2023 р., про що свідчить квитанція від 07.02.2023 р. та зареєстрований 07.02.2023; 
розрахунок № 60 від 09.02.2023 отриманий позивачем від ТОВ «ТД Народна якість» 31.07.2023 р. та зареєстрований 31.07.2023 р.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність порушень строків реєстрації вказаних розрахунків коригування, оскільки позивач їх зареєстрував в день отримання.
Позивач не погоджується з висновками податкового органу щодо розрахунків коригування № 177 від 13.01.2023 – 44160 грн.; № 60 від 09.02.2023 – 1324,60 грн. Разом з цим, позивач зазначає у позовній заяві, що не заперечує щодо висновків стосовно розрахунку коригування - № 13 від 14.07.2023 – 43,8 грн.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 27.02.2024 р. № 00/91800407 винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у частині застосування штрафу за розрахунок коригування № 177 від 13.01.2023 та розрахунок коригування № 60 від 09.02.2023 (44160 грн. + 1324,60 грн = 45484,60 грн).
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 03.04.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко