Справа № 149/3358/25 
Провадження № 33/801/263/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , - 
встановив:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Звільнено від сплати судового збору.
Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях як водія події і складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що працівники поліції не виконали вимоги Закону та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не запропонували йому пройти огляд в медичній установі, обмежившись пропозицією здійснити огляд на місці за допомогою тесту Драгер.
ОСОБА_1 і його захисник – адвокат вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. Суду пояснив, що дійсно був зупинений працівниками поліції, коли перевозив колег на службовому авто. Не перевіряючи наявності у нього ознак сп`яніння, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, від чого він відмовився. Далі працівники поліції не пропонуючи пройти огляд в лікувальному закладі склали протокол. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 479883 від 11.10.2025  водій ОСОБА_1 цього ж дня о 00:45 год по площі Перемоги, 2 у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Jeep Cherokee», н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5.ПДР.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КпАП України.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Відповідно до пунктів 2, 7 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Суддя місцевого суду обґрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП обмежившись формальним посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 ЕПР1 479883 від 11.10.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння згідно з яким 11.10.2025 в 00:49 год ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), ніби-то направлявся на огляд на стан сп`яніння до КНП "Хмільницька ЦЛ» .
При цьому суд не перевірив достовірність відображених у вказаних доказах даних, не встановив фактичних обставин події та не дослідивши належним чином матеріали справи, допустивши спрощений і формальний підхід до розгляду справи. 
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України полягає в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України характеризується наявністю прямого умислу на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є невиконанням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ключовим є встановлення обставин відмови від проходження медичного огляду.
В основу рішення належить покласти відеозапис, переглянутий в апеляційному . 
Разом з тим, під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів, що складаються із двох окремих відеофайлів, з`ясовано, що фіксація подій починається із моменту коли працівники поліції уже розмовляли із ОСОБА_1 та під час спілкування із яким у них виникли підстави вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На відеозаписі дійсно зафіксовано вимогу поліцейського адресовану водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що той спочатку погодився, але в потім відмовився.
Після відповіді водія про незгоду на проходження огляду на місці зупинки, поліцейський констатував відмову і повідомив про оформлення протоколу та наслідки цієї відмови.
Між тим, ці обставини є вирішальними.
Явно висловленої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, як і пропозиції йому пройти такий огляд в лікувальному закладі, у справі немає.
Отже, дії працівників поліції свідчать про порушення ними п.7 розділу 1 Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не запропонували водієві ОСОБА_1 пройти такий огляд у  найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Як зазначалось вище згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, огляд проводиться на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я.
На формальність підходу і поверховість дій працівників поліції вказує і те, що ОСОБА_1 неодноразово повідомив про те, що він є військовослужбовцем при виконанні обов`язків, на що працівники поліції ніяк не відреагували, не вирішили питання про повідомлення про випадок військової служби правопорядку та проходження ним огляду на стан сп`яніння не відповідно до статті 266, а відповідно до статті 266-1 КпАП України. 
Разом з тим, по поверненню на службу і після доповіді командиру частини, він був направлений на огляд до КНП «Хмільницька центральна лікарня» Хмільницької міської ради, де був освідуваний і визнаний тверезим. 
Тому слід дійти висновку, процедура медичного огляду, визначена в ч.3 ст. 266 КУпАП не була дотримана, а склад ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова від проходження огляду на місці і в медичному закладі - в діях апелянта відсутній.
Зазначені обставини справи і відповідні їм норми права залишені поза увагою суду першої інстанції, який дійшов до необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України. 
Склад ч. 1 ст. 247 КУпАП належно не доведений через недотримання процедури медичного огляду. Недоведена винуватість дорівнює доведеній невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Відповідно до вимог ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2026 скасувати, а справу № 149/3358/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя       І.М. Стадник