П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року   місто Київ 
справа № 359/8608/24 провадження № 22-ц/824/2160/2026 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 

сторони:
позивач - ОСОБА_1 
позивач - ОСОБА_2 
позивач - ОСОБА_3 
позивач - ОСОБА_4 
відповідач - ОСОБА_5 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу   ОСОБА_6 , подану адвокатом Вітківським Євгеном Олександровичем, 
на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Чирки С.С.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивачі звернулись до суду з цим позовом до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2024 відбулось залиття квартири, котра знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачам на праві власності на житло, свідоцтво № 916 від 07.02.1996. Залиття квартири відбулося з квартири ОСОБА_8 , який є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище. За фактом залиття КП «КК «МІЙ ДІМ-БОРИСПІЛЬ» було складено відповідний Акт від 03.06.2024, у якому було зазначено, що в квартирі АДРЕСА_3 , залито ламінат у коридорі та кухні, загальна площа 18 м.кв., також затоплено посуд та кухонну стіну (меблі). Затопила квартира АДРЕСА_4 , яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_5 . У зв`язку із залиттям, позивачі звернулися до ПП «АВТО-ЕКСПРЕС» для оцінки завданої шкоди. Згідно «Звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого майна та підлог в квартирі АДРЕСА_5 » загальна сума матеріальних збитків складає 37 955 грн. Окрім того, позивач ОСОБА_1 поніс витрати за проведення незалежної оцінки у розмірі 5 500 грн., а відтак позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом та просила стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 37 955 грн., проведення незалежної оцінки у розмірі 5 500 грн., витрати на правову допомогу, а також судовий збір.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2025 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири.
Стягнуто ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 9 488,75 грн., витрати проведеної оцінки в розмірі 5 500 грн. та судовий збір в розмірі 1211,2 грн.
Стягнуто ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 9 488,75 грн.
Стягнуто ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 9 488,75 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 9 488,75 грн.
Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2025 року доповнено рішення Борисапільського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2025 року таким змістом: «Стягнти з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 18500 грн.».
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача    ОСОБА_7 - адвокат Вітківський Є.О. подав 12.08.2025 апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не повно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, які суд визнав встановленими під час судового розгляду, не були доведені.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:судом першої інстанції порушені норми процесуального права, оскільки ОСОБА_8 не був повідомлений про судове засідання; він є неналежним відповідачем, оскільки на момент затоплення у квартирі проживав не ОСОБА_8 , а його син;відсутні докази, які б підтверджували вину апелянта; позивачем не надано висновок судово - будівельної експертизи. 
У прохальній частині апеляційної скарги вимоги щодо оскарження додаткового рішенні від 28.05.2025 відсутні.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивачі не скористалися.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.08.2025 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.03.2026 в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира, котра знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом № 916 від 07.02.1996 про право власності на житло.
З акту про залиття, що трапилось в багатоповерховому житловому будинку від 03.06.2024, складеного КП «КК «МІЙ ДІМ-БОРИСПІЛЬ», слідує, що 01.06.2024 сталося залиття квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В результаті затоплення, залито ламінат у коридорі та кухні, загальна площа 18 м.кв., також затоплено посуд та кухонну стіну (меблі).
Згідно із висновком експерта ПП «АВТО-ЕКСПРЕС» вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого майна та підлоги в квартирі АДРЕСА_5 , загальна сума матеріальних збитків складає 37 955 грн.
З метою підтвердження права власності відповідача на квартиру, за клопотанням позивача ухвалою від 10.02.2025 судом було витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Коропець Н. В., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 1/2021, відповідач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_10 .. Окрім того, відповідно до матеріалів спадкової справи №1/2021 ОСОБА_8 уклав договір про поділ спадщини з іншою спадкоємицею померлої ОСОБА_11 від 21.06.2021 за реєстровим номером № 588, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Коропець Н.В., на підставі цього договору у спадщину після померлої відповідачу перейшло нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_7 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2021, реєстровий № 580 квартира АДРЕСА_8 перейшла ОСОБА_12 .
Також судом установлено, що залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відбулося власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище, відповідачем ОСОБА_8 .
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, відповідач не висловив незгоди з розміром визначеної шкоди, вимога позивачів про відшкодування шкоди, з відповідача на користь позивачів, а саме вартість відновлювального ремонту підлягає до стягнення у розмірі 37 955 грн., що підтверджено висновком експерта.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, зважаючи на наступне.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати, завдану шкоду в повному розмірі.
Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.
За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).
Згідно з частин 4,5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як установлено судом, позивачам на праві власності належить квартира, котра знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.02.1996 (а.с.33 -34 том 1).
01.06.2024 відбулось залиття квартири позивачів, про що складено відповідний акт від 03.06.2024, затверджений в.о. директора КП КК «МІЙ ДІМ - БОРИСПІЛЬ» у якому зазначено, що в результаті затоплення, залито ламінат у коридорі та кухні, загальна площа 18 м.кв., також затоплено посуд та кухонну стіну (меблі) (а.с. 40 том 1).
Такий акт складено відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 та відповідачем не спростовано.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановлено нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі- нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.
Для визначення вартості завданої майнової шкоди, позивачем надано «Звіт про визначення вартості ремонтно- відновлювальних робіт пошкодженого майна та підлог і квартирі АДРЕСА_5 » від 17.07.2024, за підписом директора ОСОБА_13 , дата оцінки вказана у звіті - 09.07.2024, суб`єкт оціночної діяльності ПП «АВТО - ЕКСПРЕС».
Документами, що підтверджують ПП «АВТО - ЕКСПРЕС» на ведення господарської діяльності з оцінки майна є: копія сертифікату № 551/2022 від 15.11.2022, виданий ПП «АВТО - ЕКСПРЕС» Фондом державного майна України з періодом дії до 15.11.2025; копія свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 30.11.2005 № 4176, видане ОСОБА_13 . Фондом державного майна України; копія кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 31.05.2003 видане ОСОБА_13 про успішне складення кваліфікаційного іспиту на підтвердження достатнього фахового рівня підготовки оцінювача за напрямком «Оцінка об`єктів в матеріальній формі»; посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача видане ОСОБА_13 за напрямком оцінки майна «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» видане 30.08.2022, що дійсне протягом двох років з дня видачі (а.с. 94-97 том 1).
Таким чином, станом на день проведення оцінки завданих матеріальних збитків - 09.07.2024 внаслідок затоплення квартири, документи, які надають право для здійснення таких дій суб`єктом оціночної діяльності ПП «АВТО - ЕКСПРЕС» оцінювачем ОСОБА_13 були дійсними, протилежного не встановлено та відповідачем не спростовано.
Згідно Звіту ТОВ ПП «АВТО - ЕКСПРЕС» про визначення вартості ремонтно- відновлювальних робіт пошкодженого майна та підлог і квартирі АДРЕСА_5 », розмір матеріального збитку становить 37955 грн. з ПДВ.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання без чинного сертифіката, є недійсною.
Разом з тим, оскільки оцінка майна оцінювачем ОСОБА_13 проведена 09.07.2024, підстав вважати таку оцінку та визначену в ній суму завданих збитків, недійсною немає. Крім того, зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано висновок судово - будівельної експертизи не можуть бути взяті судом до уваги як обґрунтовані, оскільки закон не вимагає проведення саме такого виду експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на те, що суд першої інстанції не повідомляв його про судове засідання, однак такі твердження спростовуються матеріалами справи, а саме: конвертами з відміткою «адресат відсутні за вказаною адресою», що повернулись до суду (а.с.144,147, 157 том 1, а.с. 1 том 2) та згідно з п. 3 ч. 8 ст 128 ЦПК України вважається належним повідомленням. Крім того, такі судові повідомлення направлялись відповідачу за наданою на запит суду Відділом реєстрації місця проживання Бориспільської міської ради адресою реєстрації: АДРЕСА_9 . Така ж адреса вказана відповідачем і у апеляційній скарзі. 
Також в апеляційній скарзі зазначено, що в день, коли сталось затоплення, у квартирі АДРЕСА_8 проживав його син, а тому на думку ОСОБА_8 він є неналежним відповідачем. 
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. 
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2021, реєстровий № 580 квартира АДРЕСА_8 успадкована ОСОБА_12 . Ці обставини встановлені судом першої інстанції та не заперечуються відповідачем. Таким чином, ОСОБА_12 , як власник квартири АДРЕСА_4 , з якої сталось затоплення квартири позивачів є відповідальною особою, і відповідно належним відповідачем, незалежно від того, чи проживав він в цій квартирі на час затоплення чи ні, оскільки закон покладає обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено докази, надані сторонами, відповідачем ОСОБА_8 на виконання вимог частини другої статті 1166 ЦК України не доведено, що затоплення відбулось не з його вини, аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до незгоди з такими.
Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , подану адвокатом Вітківським Євгеном Олександровичем залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 3 ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна 

Судді: Л.Д. Поливач 

А.М. Стрижеус