ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/208/26 Справа № 695/627/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Бойко Н. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 квітня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 26 січня 2025 року о 15 годині 49 хвилин в м.Золотоноша, по вул. Шевченка,17 ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 311, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився. Подія фіксувалась на нагрудну боді камеру 2489,076. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Наполягає на тому, що він не керував транспортним засобом та стверджує, що за кермом була інша особа, що підтверджується відеозаписами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказує, що працівники поліції не встановили особу водія, не відібрали від неї пояснень, не провели жодних допитів, а суд першої інстанції не надав оцінки цим обставинам.
Вважає зупинку транспортного засобу незаконною.
З цього приводу посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Ходорковський і Лебедєв проти Росії».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їхньому змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№230869 від 26 січня 2025 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.
Цей протокол відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.01.2025 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно з яким поліцейським СРПП Золотоніського РВП Педченко І.Г. були виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, та даний водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Копією рапорту чергового Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, згідно з яким26.01.2025 о 16:19 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1589 від 26.01.2025. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 26.01.20-25 року о 16:19 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.01.2025 о 16:19 за адресою: Золотоніський район, м.Золотоноша, вулиця Шевченка, повідомив про те, що в автомобілі Мерседес Спрінтер, р.н. НОМЕР_1 перебуває нетверезий водій, котрий поїхав у напрямку с.Згар.
Не встановлення у цій справі особи, котра повідомила про можливе керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за наявності інших доказів, котрі підтверджують наведені обставини, не має істотного значення для висновків суду. 
Також суд першої інстанції надав належний аналіз відеозаписами з нагрудної відеокамери на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. З цих відеозаписів вбачається, що працівники поліції неодноразово вказували ОСОБА_2 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонували пройти відповідний огляд. Однак, ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, протягом тривалого часу чіткої відповіді не надавав та вказаний огляд не проходив, демонструючи поведінку, яка свідчить про умисне затягування часу, та створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження такого огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, цебто відповідно до встановленого порядку. Водночас той не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що правильно розцінене працівниками поліції, як його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Майже увесь час, зафіксований на відеозаписах ОСОБА_1 поводить себе зверхньо, зухвало, сперечається з працівниками поліції, намагається вплинути на дії поліцейських шляхом умовлянь, відмовляється відповідати на всі пропозиції поліцейських як щодо представитися для встановлення його особи та надання документів, так і щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо перевірки обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 , за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції обґрунтовано відзначено, що на відеозаписах зафіксовано рух автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 311, державний номерний знак НОМЕР_1 (15:46:34), його зупинка (15:47:22), після чого зафіксувано, що із-за керма зазначеного автомобіля виходить ОСОБА_1 (15:47:25).
Підстав для встановлення особи пасажира автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 311, який відразу залишив місце його зупинки ,у цій справі немає.
Отже відсутність відомостей про особу, яка перебувала на пасажирському місці вказаного автомобіля, не може мати істотного значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Версія ОСОБА_1 про обміну місцем з водійського на пасажирське з невстановленою особою, після зупинки транспортного засобу не підтверджується будь-якими об`єктивними даними.
Щодо цього суддею районного суду мотивовано критично оцінені показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки з фактичних даних, що містяться у відеозаписах з нагрудних камер поліцейських випливає, що ОСОБА_1 спочатку зазначив, що транспортним засобом не керував, але у подальшому не заперечував обставини керування ним транспортним засобом та намагався вплинути на поліцейських з метою залишення у нього водійських прав, але у судовому засіданні змінив свою позицію та пояснив, що автомобілем керувала інша особа.
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук