УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/5110/25 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Номер провадження №33/4805/175/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Забродського Б.І., адвоката Чішмана С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Забродського Бориса Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Забродський Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати та винести нову, якою провадження у справі в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; крім того скасувати постанову в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В іншій частині постанову від 02 грудня 2025 року залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд безпідставно відкинув покази свідка ОСОБА_3 , надавши перевагу показам свідка ОСОБА_4 . Пояснення ОСОБА_2 щодо сигналізування за допомогою руки намір здійснити поворот ліворуч вважає сумнівними, дії якого не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України. Вказав, що виконання ОСОБА_1 обгону на перехресті не є причиною ДТП. Вважає, ДТП сталося поза межами перехрестя, ОСОБА_1 діяв у межах ПДР. 
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його захисник Забродський Б.І. апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просили її задовольнити.
В судовому засіданні адвокат Чішман С.А. апеляційну скаргу вважав безпідставною та в її задоволенні просив відмовити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступних висновків.
Апеляційна скарга не містить доводів незгоди ОСОБА_1 із постановою суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тому з урахуванням визначених ч. 7 ст. 294 КУпАП меж, постанова у цій частині апеляційним судом не переглядається.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду вважав, що здійснюючи обгін мотоблоку фактично безпосередньо перед перехрестям, водій якого завчасно подав рукою сигнал про намір повороту ліворуч, водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 14.2.б та п. 14.6.а ПДР, що й стало причиною даної ДТП та її наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_2 , здійснюючи поворот ліворуч на перехресті, не був зобов`язаний пересвідчуватись в дотриманні ПДР іншим учасником дорожнього руху, якому заборонено здійснювати обгін на перехресті, виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду першої інстанції, за обставин, установлених в постанові судді місцевого суду, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.
Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, для констатації складу даного правопорушення, необхідно встановити, порушення ПДР України, факт пошкодження транспортних засобів та причинний зв`язок між допущеними порушеннями та наслідками.
Відповідно до п. 10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 2.3.б ПДР водій бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Крім того, відповідно до п. 14.2.б перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Згідно п. 14.6.а ПДР обгін на перехрестях заборонено. 
Згідно із п. 1.10 ПДР перехрестям є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Таким чином, ПДР не вимагає обов`язкове позначення перехресть доріг дорожніми знаками або дорожньою розміткою. 
Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 14.2.б та п. 14.6.а ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, планом схемою місця ДТП та фототаблицею до неї, показами свідка ОСОБА_4 та поясненнями учасників ДТП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473171 від 04 жовтня 2025 року ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року о 10-40 год на 1 км автодороги «Озерне-Новогуйвинське» поблизу с. Сінгури Житомирського району та області, керуючи автомобілем марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 у порушення вимог п. 14.6.а, 14.2.б та п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, здійснюючи обгін у забороненому місці – на перехресті, допустив зіткнення з мотоблоком марки «Zubr» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч, внаслідок чого обидва транспортні засоби пошкоджено (а.с. 2).
Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473165 від 04 жовтня 2025 року ОСОБА_2 04 жовтня 2025 року о 10-40 год на 1 км автодороги «Озерне-Новогуйвинське», керуючи мотоблоком «Zubr», при зміні напрямку руху, а саме повороті ліворуч, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 32).
У суді першої інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення, вказав, що керував автомобілем марки «Mazda», їхав з с. Озерного в сторону с. Новогуйвинське Житомирського району та області, по дорозі побачив мотоблок, який рухався попереду у попутному напрямку. ОСОБА_1 з метою здійснення обгону вказаного мотоблоку завчасно включив лівий покажчик повороту, перестроївся у зустрічну смугу руху, і коли майже порівнявся з цим мотоблоком, його водій раптово, не показуючи сигналів повороту, повернув ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_1 зупинив автомобіль, вийшов з нього та намагався поспілкуватись із водієм мотоблоку, проте останній місце ДТП залишив. Вказані покази узгоджуються із письмовими поясненнями, відібраними після ДТП (а.с. 5).
Свідок ОСОБА_3 (пасажир автомобіля марки «Мазда», дружина ОСОБА_1 ) опитана в судовому засіданні у районному суді пояснювала, що на момент зіткнення перебувала на задньому пасажирському сидінні за водієм разом з дитиною. Незадовго до ДТП чула, як її чоловік включив покажчик повороту, щоб обігнати мотоблок, і в момент обгону водій мотоблоку раптово, не подаючи ніяких сигналів, повернув наліво, чим скоїв зіткнення з їхнім автомобілем, а після ДТП його місце залишив. Свідок викликала поліцію, проте письмових пояснень на місці не надавала.
ОСОБА_2 у суді першої інстанції в судовому засідання пояснював, що за вказаних обставин він керував мотоблоком, поруч із ним сиділа його дружина. ОСОБА_2 їхав на поле для збору врожаю, для чого мав повертати ліворуч. Приблизно за 50 м до місця повороту подав лівою рукою сигнал повороту, тримаючи її таким чином. Однак коли він під`їхав до місця повороту ліворуч та розпочав цей маневр, автомобіль марки Мазда, який в цей час здійснював його обгін, скоїв зіткнення з його мотоблоком. Розгубившись через стрес, ОСОБА_2 на мотоблоці залишив місце ДТП. Аналогічні по суті пояснення ОСОБА_2 надав у той же день поліцейським (а.с. 6).
Свідок ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_2 , пасажир транспортного засобу марки Zubr) у суді першої інстанції в судовому засіданні надала пояснення аналогічного змісту, вказала, що сиділа на мотоблоці поруч із чоловіком правіше, і бачила, як чоловік за 50 м подавав сигнал лівою рукою для повороту ліворуч, а в момент повороту водій автомобіля Mazda здійснив зіткнення з їхнім мотоблоком, а після ДТП почав ображати чоловіка. Коли були на полі, до них приїхали поліцейські з приводу даної ДТП.
Свідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції в судовому засіданні надав пояснення про те, що того дня він перебував на обочині дороги біля шиномонтажу, який розташовано на відстані приблизно 500 м від місця ДТП. Події відбувались вдень у ясну сонячну погоду, а тому свідок добре бачив подію ДТП. Зокрема, свідок бачив, як рухався мотоблок, водій якого завчасно приблизно за 50 м подав лівою рукою сигнал повороту ліворуч, проте водій автомобіля Mazda, який рухався позаду нього та здійснював його обгін, проігнорував цей сигнал, і в момент, коли водій мотоблоку почав здійснювати поворот ліворуч, здійснив зіткнення із ним. Згодом, коли на місце ДТП приїхали поліцейські, свідок на своєму автомобілі під`їхав до них та добровільно надав пояснення про побачене. До ДТП з його учасниками знайомий не був, проживає в Києві. Вказані пояснення відповідають наданим після ДТП.
На схемі до протоколу зафіксовано місце зіткнення транспортного засобу, та місцевість на якій відбулась ДТП, механічні ушкодження, які отримав автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 : передній та задній бампер, права передня та задня дверка, правий поріг, пошкодження лакофарбового покриття. 
Скаржник у своїх поясненнях визнав, що здійснював на автомобілі Мazda обгін мотоблоку, який вже здійснив маневр повороту ліворуч. Тому доводи захисника, що місце зіткнення транспортних засобів було за 10 м до перехрестя не узгоджуються із письмовими поясненнями його підзахисного.
Разом з тим, показами ОСОБА_4 підтверджено, що водій ОСОБА_2 , рухаючись на мотоблоці показав відповідний сигнал повороту. Підстав для сумніву у правдивості його показів суд не знаходить. Апеляційний суд погоджується із думкою судді першої інстанції про обмежений огляд дорожньої обстановки у задньому ряду автомобіля Мазда, де перебувала дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_3 разом з дитиною, тому її покази про відсутність будь-яких сигналів з боку водія мотоблоку суд обґрунтовано не взяв до уваги.
Оцінюючи дії водія автомобіля Mazda 3 ОСОБА_1 за встановлених обставин, за умови дотримання ним вимог п. 2.3.б, п. 14.2.б та п. 14.6 ПДР України, та своєчасної реакції на зміну напрямку руху водієм мотоблоку ОСОБА_2 при дотриманні безпечного швидкісного режиму, вказаної дорожньо-транспортної пригоди вдалося б запобігти.
Враховуючи достатність даних, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об`єктивну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.3.б, п. 14.2.б та п. 14.6.а Правил дорожнього руху України, безпосереднього причино-наслідкового зв`язку із зіткнення двох транспортних засобів, що свідчить про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд вважає, що дії водія автомобіля Mazda 3, д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР, так як останній перед зіткненням перетнув суцільну лінію та виїхав на зустрічну смугу.
Доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, п. 14.2.б та п. 14.6.а Правил дорожнього руху України і такі його дії знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.
Аргументи захисника ОСОБА_1 на те, що з боку водія мотоблоку ОСОБА_2 не було сигналу про намір повернути ліворуч, були предметом дослідження судом першої інстанції, яким надана об`єктивну та неупереджену оцінка. 
Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності у справі доказів про порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України.
Скаржником не наведено, а апеляційним судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б виключали в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, який надав їм об`єктивну та неупереджену оцінку, вони не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня її вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП.
При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію її дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Забродського Бориса Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь