ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року м. Дніпро Справа № 904/3291/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач), 
судді: Верхогляд Т.А., Кощеєв І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 (суддя Ярошенко В.І.) у справі № 904/3291/25
за позовом Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області, м. Кропивницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ", м. Дніпро
про стягнення суми,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості за Договором № 2/45 від 26.04.2023 у розмірі 26 646, 73 грн., з яких: вартість непогашених скретч-карток у розмірі 22 205, 61 грн., штрафні санкції у розмірі 4 441, 12 грн.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі №904/3291/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, к. 206/2, код ЄДРПОУ 39821153) на користь Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 33, код ЄДРПОУ 34813174) попередню оплату у розмірі 22 205, 61 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 018, 67 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару. Тому вимога про стягнення попередньої оплати у розмірі 22 205, 61 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Водночас, суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги про стягнення штрафу, оскільки сторонами договору не визначено умов щодо комплектності товару, який підлягає поставці за договором № 2/45 від 26.04.2023; договір не містить застережень щодо відповідальності постачальника у разі несвоєчасного поставки товару; доказів, на підтвердження того, що постачальником поставлено неякісний чи не комплектний товар позивачем суду не надано. Таким чином, за відсутності належних доказів порушення відповідачем зобов`язань щодо якості (комплектності) товару, у суду відсутні підстави для стягнення штрафу визначеного умовами п.8.2 договору. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з рішенням суду, через систему “Електронний суд”, представник Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/3291/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов; судові витрати за подання апеляційної скарги стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс Інвест» на користь Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Скаржник вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/3291/25 незаконним та необґрунтованим в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару.
Загальна сума непогашених скретч-карток за договором становить 22 205,61 грн. Відповідно до пункту 8.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання однією із Сторін умов цього Договору, винна сторона відшкодовує іншій Стороні заподіяні таким невиконанням або неналежним виконанням збитки в порядку, передбаченому законодавством України. Пунктом 8.2 Договору визначено, що за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару з Продавця стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісного (некомплектного) товару. Враховуючи вищевикладене, сума штрафу становить 4441,12 грн. (22 205,61*0,20).
В обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми штрафу суд першої інстанції зазначив, що сторонами договору не визначено умов щодо комплектності товару, який підлягає поставці за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 682 ЦК України, якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 7 ЦК України визначено, що звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Комплектність палива за звичаями ділового обороту означає, що поставка палива вважається комплектною, якщо передається весь асортимент палива, що відповідає умовам договору купівлі-продажу, або якщо переданий асортимент відповідає встановленим стандартам, технічним умовам чи типовим нормам, які є загальновизнаними. Специфіка "комплектності" палива може бути визначена як відповідність його складу певним вимогам, які можуть бути встановлені як договором, так і загальноприйнятими стандартами чи технічними умовами в галузі. Відповідно до пункту 2.1 Договору, якість і асортимент товару, що є предметом закупівлі за цим договором, має відповідати умовам, які звичайно ставляться до такого виду товару (ДСТУ, ТТУ та інших нормативних документів). 
Порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів врегулюваний Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496 (далі – Інструкція). Згідно з визначенням, наведеним у даній Інструкції, талон – спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Видаткова накладна від 26.04.2023 № 0032/0001256 та Специфікація № 0032/0001256-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0032/0001256 від 26.04.2023, які є невід`ємними частинами договору, містять інформацію про кількість літрів пального, яке мало бути отримане Позивачем. Таким чином, Відповідачем поставлено некомплектний товар, тобто неналежно виконано умови договору, що позбавило Позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й неможливість використати результати договору.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України. Про апеляційний розгляд справи відповідач повідомлений належним чином (т. 1, а.с. 73 на звороті).

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Верхогляд Т.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/3291/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/3291/25.
13.10.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2025 апеляційну скаргу Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/3291/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.
28.10.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 3633.60 грн., відповідно до платіжної інструкції від 27.10.2025.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/3291/25; визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Встановлені судом обставини справи.
26.04.2023 між Управлінням державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (продавець) укладено договір № 2/45.
За умовами п.1.1 договору, продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити вартість дизельного пального Energy в скетч – картках, (ДК 021:2015 код CPV – 09134200-9 "Дизельне паливо"), бензину А-95 в скетч – картках (талонах), (ДК 021:2015 код CPV – 09132000-3 "Бензин"), відповідно до умов, визначених цим Договором, за рахунок асигнувань загального фонду, КПКВК 6641010, КЕКВ 2210. 
Ціна договору становить 99 880 грн., у тому числі ПДВ – 6 534,20 грн. (п. 3.1. договору). 
В ціну за одиницю товару включають усі витрати з урахуванням податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені (п. 3.2. договору). 
Покупець здійснює оплату після отримання товару на підставі підписаної сторонами видаткової накладної протягом 10 банківських днів, але в будь-якому разі після надходження з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок коштів на зазначені цілі (п. 4.1. договору). 
Усі платіжні документи за договором оформлюється з дотриманням вимог законодавства. Продавець несе відповідальність за правильність оформлення документів за формою та змістом, що включає також економічне обґрунтування і відповідність законодавству (п. 4.2. договору ). 
Доставка товару здійснюється за рахунок продавця за адресою: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка 33 протягом 10 робочих днів з моменту укладання договору. Датою поставки товару вважається момент її фактичного отримання покупцем, що оформлюється видатковою накладною (п. 5.1. договору). 
Цей договір набуває чисті з моменту підписання. Строк дії даного договору дорівнює періоду дії воєнного стану в Україні та впродовж 30 днів після завершення воєнного стану, але не довше 31 грудня 2023 року. В частині проведення взаєморозрахунків – діє до повного виконання їх сторонами (п. 11.1. договору). 
Як зазначає позивач, продавцем для здійснення оплати товару передано покупцю видаткову накладну № 0032/0001256 від 26.04.2023 на суму 99 880 грн.
На підставі видаткової накладної № 0032/0001256 від 26.04.2023 позивачем здійснено оплату товару на загальну суму 99 880 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 213 від 26.04.2023.
На виконання умов договору, продавцем оформлено специфікацію № 0032/0001256-С щодо випущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0032/0001256 від 26.04.2023
Позивачем в рамках договору отримано скретч-картки загальній кількості 152 шт. вартість 99 880 грн. Загальним об`ємом 2 270 літрів, з яких: 
1) 54 скретч-картки на 800 літрів бензину А-95: 2 скретч-картки номіналом по 10 літрів; 52 скретч-картки номіналом по 15 літрів; 
2) 98 скретч-карток на 1470 літрів дизельного пального Energy номіналом по 15 літрів. 
Як зазначає позивач, починаючи з 03.01.2025 та по теперішній час на АЗС “Авіас” позивачу відмовляють у видачі вказаного у довірчих документах (скретч-картках) марки та кількості пального, аргументуючи відмову його відсутністю. При цьому, деякі АЗС взагалі закриті та не працюють. Підтвердженням цього є акт про факт відмови АЗС відпуску пального від 17.04.2025 (реєстр. № 36/08-661 від 17.04.2025).
Згідно з розрахунками позивача відповідачем належним чином не виконані зобов`язання щодо поставки товару: 

Паливо	Вид талонів	Номінал	Кількість скретч- карток	Кількість літрів	Ціна без ПДВ, грн	Сума без ПДВ, грн.	
Бензин А95	УкрА95	15 л	23	345	41,1215	14 186,92	
Дизельне паливо Energy	УкрДТ	15 л	13	195	41,1215	8018,69	
Усього, грн:	22 205,61	

Позивачем на адресу відповідача направлено претензії вих. №№ 36/01-673, 36/01-672 від 21.04.2025 щодо належного виконання умов договору поставки товару. Вказана претензія направлена відповідачу та отримана ним 29.04.2025, що підтверджується трекінгом з сайту УкрПошта. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без виконання, тому станом на час розгляду справи товар відповідачем не поставлено.
Вищезазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 4 441,12 грн., нарахованого на підставі п. 8.2 Договору №2/45 від 26.04.2023.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення штрафу, господарський суд виснував, що за відсутності належних доказів порушення відповідачем зобов`язань щодо якості (комплектності) товару у суду відсутні підстави для стягнення штрафу визначеного умовами п.8.2 договору.
Апеляційний господарський суд погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Спірні правовідносини сторін виникли на підставі Договору №2/45 від 26.04.2023, за умовами якого Продавець (Відповідач) зобов`язався поставити, а Покупець (Позивач) прийняти та оплатити вартість дизельного пального Energy в скетч – картках, (ДК 021:2015 код CPV – 09134200-9 "Дизельне паливо"), бензину А-95 в скетч – картках (талонах), (ДК 021:2015 код CPV – 09132000-3 "Бензин"), відповідно до умов, визначених цим Договором, за рахунок асигнувань загального фонду, КПКВК 6641010, КЕКВ 2210. 
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як встановлено судом, на виконання умов договору № 2/45 від 26.04.2023 позивачем перераховано відповідачу оплату за товар у розмірі 99 880 грн., однак, відповідачем належним чином не виконані зобов`язання щодо поставки товару на загальну суму 22 205, 61 грн.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. 
Відтак, суд першої інстанції виснував, що поданий позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару, тому вимога про стягнення попередньої оплати у розмірі 22 205, 61 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Апелянтом не оскаржується рішення господарського суду в частині стягнення суми попередньої оплати у розмірі 22 205, 61 грн.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 ЦК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.
У разі невиконання або неналежного виконання однією зі сторін умов цього договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні таким невиконанням або неналежним виконанням збитки в порядку, передбаченому законодавством України (п. 8.1 договору).
Згідно з пунктом 8.2 договору, за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару з продавця стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісного (некомплектного) товару. Сплата штрафу не звільняє продавця від усунення виявлених недоліків.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму штрафу, який складає 4 441, 12 грн (22 205,61 грн. х 20 %) на підставі п. 8.2. Договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України “Якість товару” продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Відповідно до п. 2.1 Договору якість і асортимент товару, що є предметом закупівлі за цим Договором, має відповідати умовам, які звичайно ставляться до такого виду товару (ДСТУ, ТУУ та інших нормативних документів).
Якщо протягом гарантійного терміну товар виявиться дефектним або таким, що не відповідає умовам цього Договору, продавець зобов`язаний замінити дефектний товар. Всі витрати, пов`язані із заміною товару неналежної якості (транспортні витрати та інше), несе продавець (п. 2.3 Договору).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 682 ЦК України “Комплектність товару” продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язань щодо якості (комплектності) товару для застосування п. 8.2 Договору.
Апеляційний господарський суд зауважує, що зі змісту п. 8.2. Договору слідує, що сторони погодили стягнення штрафу у розмірі 20% вартості неякісного (некомплектного) товару (дизпалива та бензину А-95) за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару, а не за недопоставку товару як про це помилково стверджує/тлумачить скаржник.
Водночас, судова колегія констатує, що спірний договір не містить положень, які б передбачали стягнення 20% штрафу у разі не передачі продавцем товару в повному обсязі покупцю. 
Відтак, позовна вимога про стягнення штрафу в розмірі 4 441,12 грн. є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги про зворотнє зводяться до неправильного тлумачення скаржником умов договору та спростовуються вищенаведеним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Розглядаючи спір у даній справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їм належну правову оцінку.
Доводи заявника апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Кіровоградській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/3291/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/3291/25 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя  Т.А. Верхогляд