Справа № 746/22/26
3/746/33/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарі судового засідання Марченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, 

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 
ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов адміністративний матеріал про порушення ОСОБА_1 частини першої статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03 січня 2026 року серії ЕПР1 № 557838 03 січня 2026 року о 04 год. 01 хв. на трасі Н-07, 179 км, водій ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду – 1,45 % проміле. Особа ОСОБА_1 встановлена на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі – ПДР України). Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. 

Справа в судове засідання призначалась неодноразово, а саме: на 15 год. 30 хв. 05 лютого 2026 року та на 16 год. 00 хв. 24 лютого 2026 року.

05 лютого 2026 року розгляд справи відкладено до 16 год. 00 хв. 24 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про якого не було відомостей про його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. (надіслана судом засобами поштового зв`язку повістка повернулась до суду з відміткою АТ «Укрпошта» – «адресат відсутній»).

24 лютого 2026 року ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв`язку, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному вебсайті «Судова влада України» в мережі Інтернет sr.cn.court.gov.ua/sud2521/.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). 

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. 

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Отже, ОСОБА_1 міг отримати інформацію в мережі Інтернет за вебадресою сторінки Срібнянського районного суду Чернігівської області на офіційному вебпорталі Судової влади України https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/, враховуючи те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноважена на складання протоколу особа повідомила ОСОБА_1 про те, що матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності будуть розглядатись Срібнянським районним судом Чернігівської області, а також те, що пункт 12 протоколу про адміністративне правопорушення від 03 січня 2026 року серії ЕПР1 № 557838 також містить інформацію про місце розгляду адміністративного протоколу. 

Урахувавши те, що відповідно до статті 268 КУпАП явка в судове засідання особи, яка притягається до відповідальності за частиною першою статті 130 КупАП, не є обов`язковою, викладене вище, та з метою дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності вважаю можливим розглянути даний адміністративний матеріал за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши в судовому засіданні та оцінивши докази у справі, а саме: 
- протокол про адміністративне правопорушення від 03 січня 2026 року серії ЕПР1№557838;
- чек газоаналізатора Alcotest Drager 6820 від 03 січня 2026 року (04 год. 08 хв.), результат огляду – 1,45 % проміле; 
- диск із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції; 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив про згоду з результатами огляду;
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 січня 2026 року (04 год. 10 хв.); 
- довідку сектору адміністративної практики Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області №1371-2026 від 05 січня 2026 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з відомостями бази МВС «НАІС» посвідчення водія НОМЕР_2 отримав 25 березня 2016 року,

суд встановив, що 03 січня 2026 року о 04 год.01 хв. на трасі Н-07 179 км водій ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. 

При цьому суд констатує, що із запису відеофіксації видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено патрульними поліцейськими, оскільки автомобіль перебував на трасі Н-07 під час комендантської години, про причину зупинки було повідомлено водієві. Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 була проведена з дотриманням вимог закону, у відповідності до визначеної процедури. Під час спілкування з поліцейськими водій не заперечував факту вживання алкогольних напоїв та погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, про необхідність освідування в медичному закладі не заявляв.

Встановивши вказане, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. 

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною другою статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріалів справи, особи правопорушника, ступеня його вини, обставин та характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі 665,60 грн. 

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статтями 23, 33, 40-1, частиною першої статті 130, статтями 245, 251, 268, 283-285, 294 303 КУпАП, частиною четвертою статті 53 КК України, суддя –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу - (Рахунок отримувача: UA528999980313070149000025001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37972475; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Реквізити для сплати судового збору(рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження цієї постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Г. Нагорна